ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" грудня 2023 р.           Справа№ 910/5264/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Барсук  М.А.
суддів:            Пономаренка  Є.Ю. 
          Руденко  М.А. 
  
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
у справі №910/5264/22 ( суддя Гулевець О.В.)
за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»
до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» 
про стягнення 6 891,88 грн., -

В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» заборгованості у сумі 6 891,88 грн, з яких: 5 422,80 грн - основна заборгованість, 1036,69 грн - інфляційні втрати, 432,39 грн - 3% річних.
Позивач вказує, що ним проводилося постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського, буд. 9, що підтверджується корінцями нарядів на включення/відключення будинку на опалюваній період, актами приймання-передавання товарної продукції та відомостями споживання теплової енергії за вказаною адресою. Відповідач є балансоутримувачем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського, буд. 9, в якому здійснювався облік теплоспоживання пропорційно його опалюваній площі за особовим рахунком № 320309-02. На підтвердження обсягів споживання теплової енергії відповідачем за адресою: м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського, буд. 9 позивач надав облікові картки споживача за особовим записом № 320309-02.
З огляду на те, що відповідач своєчасно не здійснив оплату за спожиту теплову енергію, позивач просить стягнути з відповідача основний борг нарахований за період з жовтня 2018 року по грудень 2021 року у сумі 5 422,80 грн, інфляційні втрати у сумі 1036,69 грн та 3% річних у сумі 432,39 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 року апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 року у справі №910/5264/22 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 року залишено без змін.
На адресу суду від Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/5264/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.
В той же час, на час надходження заяви, матеріали справи №910/5264/22 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили.
Ухвалою суду від 17.10.2023 відкладено вирішення питання щодо вчинення процесуальних дій, передбачених параграфом 2 глави 1 розділу IV ГПК України, за заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/5264/22 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду.
На адресу суду надійшли матеріали справи.
Ухвалою суду від 20.11.2023 заяву прийнято до розгляду та задоволено клопотання  про поноволення строку на подання заяви про стягнення судових витрат, постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).
Колегія суддів, розглянувши заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/5264/22, дійшла до висновку про її часткове задоволення з наступних підстав.
Пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно зі    статтею 123 Господарського процесуального кодексу України    судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
За змістом    статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»    договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»    гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин, помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3    статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 1, 2    статті 126 Господарського процесуального кодексу України    витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8    статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3    статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Зміст цієї норми може тлумачитися розширено, зокрема як те, що детальний опис робіт (наданих послуг) може міститися як в окремо оформленому документі, поданому стороною до суду, так і в інших наданих стороною доказах. Подання стороною доказів, що містять у собі детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, є таким, що відповідає положенням частин другої та третьої статті    126    та частини восьмої статті    129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких сторони мають подати суду докази в підтвердження факту понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру.
Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 19.11.2021 у справі №910/4317/21.
Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України    розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», п.п. 79 і 112).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі    статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
У разі недотримання вимог частини 4    статті 126 Господарського процесуального кодексу України    суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6    статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас, колегія суддів наголошує, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9    статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
При цьому, в судовому рішенні суд повинен навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №910/353/19.
Зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, не є обов`язковими для суду. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).
За результатами розгляду заяви відповідача про розподіл судових витрат колегією суддів встановлено, що відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, у відповідності до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України навів попередній орієнтовний розрахунок витрат апелянта на оплату професійної правничої допомоги (5    000,00 грн) та зазначив, що докази понесення судових витрат у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції будуть подані ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідачем після прийняття постанови подану заяву про розподіл судових витрат. До заяви у якості додатків додані копія протоколу договірної ціни від 02.01.2023, копію акту наданих послуг №21 від 25.09.2023, звіт-опис наданих послуг від 25.09.2023. Також у матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги №87 від 27.04.2022, укладений між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (клієнтом) та адвокатом Джумуратом В.М., договір від 28.07.2022 про внесення змін до договору про надання правничої допомоги №87 від 27.04.2023, договір про надання правничої допомоги №1 від 02.01.2023 та довіреність від 02.01.2023 на представництво адвокатом Джумуратом В.М. інтересів відповідача у Північному апеляційному господарському суді
Як вбачається зі змісту Договору №1 від 02.01.2023, клієнт в порядку та на умовах, визначених ДК 021:2015 Код СРV79110000-8 та цим Договором і діючим законодавством доручає, а адвокат зобов`язується відповідно до доручення клієнта надавати за плату (або безоплатну) правову допомогу в обсязі та на умовах, визначених законодавством України та цим Договором. Правова допомога представляє собою представництво інтересів у статусі позивача, відповідача, третьої особи, представництво його інтересів перед суб`єктами права, у тому числі перед усіма фіскальними, адміністративними, у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій загальної та інших органах державної влади, а також надання йому інших видів правової допомоги у відповідності та на умовах даного Договору при провадженні у цивільних, адміністративних та господарських справах на будь-яких стадіях.
Відповідно до пункту 4.2. Договору вартість (ціна) окремих послуг за договором (ведення судових справ, юридичний супровід, укладення договорів, представництво інтересів у кримінальному провадженні тощо), порядок їх обчислення (фіксована чи погодинна оплата), обсяг, можуть встановлюватись сторонами у протоколі договірної ціни конкретної послуги (кількох послуг, пов`язаних між собою), рахунку чи акті наданих послуг, що затверджені сторонами.
За результатами надання окремих послуг адвокат може складати звіт (опис) наданих ним послуг, в якому вказує обсяг та вартість наданих послуг. Зазначений звіт (опис) є підставою для виставлення рахунку на оплату та оформлення акту наданих послуг (пункт 4.3. Договору).
Згідно з пунктом 4.4. Договору розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі рахунку та акту наданих послуг.
Надання послуг підтверджується актом наданих послуг, що складається та підписується сторонами (пункт 4.6. Договору).
У протоколі договірної ціни за договором №1 від 02.01.2023 на стадії апеляційного оскарження та розгляду    сторонами погоджено вартість послуг:
- надання усних та письмових консультацій щодо предмету спору та вимог апеляційної скарги    - 500,00 грн;
- підготовка правового обґрунтування та стратегій правового захисту у справі на стадії апеляційного розгляду - 1    000,00 грн;
- пошук правових позицій та правових висновків Верховного Суду з питань, що стосуються предмету спору - 1    000,00 грн;
- підготовка та направлення до суду відзиву на апеляційну скаргу - 2 000,00 грн;
- підготовка та направлення до суду додаткових пояснень та заперечень - 1000,00 грн;
-    представництво інтересів відповідача у суді апеляційної інстанції    (участь в судовому засіданні) - 1    500,00 грн.
Фактично, сторони Договору, керуючись пунктом 4.2. останнього, у названому протоколі погодили фіксовану вартість кожного виду юридичних послуг у твердій грошовій сумі.
Зі    звіту-опису наданих послуг (витрат на правову допомогу) від 03.07.2023 у справі №910/5524/22 слідує, що адвокат надав клієнту такі послуги з правничої (правової) допомоги:
- надання усних та письмових консультацій щодо предмету спору та вимог апеляційної скарги    - 500,00 грн;
- підготовка правового обґрунтування та стратегій правового захисту у справі на стадії апеляційного оскарження - 1    000,00 грн;
- пошук правових позицій та правових висновків Верховного Суду з питань, що стосуються предмету спору - 1 000,00 грн;
- підготовка та направлення до суду відзиву на апеляційну скаргу - 2    000,00 грн;
Відповідачем та адвокатом підписано акт надання послуг №21 від 25.09.2023  в якому погоджено, що адвокатом за Договором було надано послуг з юридичного консультування та юридичного представництва (професійна правнича допомога) у справі №910/5264/22 на стадії апеляційного оскарження    на суму 4 500,00 грн та зазначено про те, що відповідач претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг не має).
Отже, згідно поданих адвокатом Джумуратом В.М. документів відповідачу були надані послуги правничої допомоги під час розгляду справи судом апеляційної інстанції на загальну суму 4 500,00 грн.
Позивачем у відповіді на відзив подані заперечення щодо заяви про відповідача про розподіл судових витрат, у якому він заперечує проти стягнення з нього заявлених відповідачем витрат, посилаючись на те, що із наданих представником відповідача розрахункових документів не вбачається критерії розумності вартості послуги та реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), співмірності розміру зазнаних стороною витрат із часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Крім того, відповідачем не надано суду доказів здійснених оплат наданих йому послуг.
Як уже наголошувалось вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на послуги адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9    статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Щодо посилання позивача на те, що відповідачем не надано доказів оплати наданих послуг, колегія суддів зазначає, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. 
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 20.12.2019 у справі № 903/125/19.
Подані стороною документи на підтвердження факту понесення нею витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування їх в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Відповідні докази згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В той же час, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).
Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Колегія суддів, виходячи із критерію складності справи, обсягу наданих адвокатських робіт, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини даної справи, доходить висновку, що обгрунтований розмір витрат позивача на правничу допомогу є 2 000 грн. Вказаний розмір відповідає критерію пропорційності, розумності та справедливості. 
Таким чином, дослідивши та оцінивши обґрунтованість заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, враховуючи подане позивачем клопотання про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, рівень складності справи та обсяг доказів, що підлягали вивченню та аналізу, суд апеляційної інстанції вважає справедливим та розумним задовольнити подану заяву відповідача частково, стягнувши з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» 2 000,00 грн правової допомоги за розгляд апеляційної скарги у даній справі.
Керуючись статями      86,      123,      126,      129,      244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П  О  С  Т  А  Н  О  В  И  В  :

1. Заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» задовольнити частково.
2. Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5; код ЄДРПОУ: 40538421) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 1; код ЄДРПОУ: 34966254) витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 2 000,00 ( дві тисячі) грн 00 коп.
У задоволенні решти заяви Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про відшкодування витрат на правничу допомогу - відмовити.
3. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.
4. Матеріали справи № 910/5264/22 повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені Господарським процесуальним кодексом України порядку і строки.

Головуючий суддя                                                            М.А. Барсук 

Судді                                                                                Є.Ю. Пономаренко

                                                                                М.А. Руденко