ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2023 року
м. Київ
справа № 676/8118/19
провадження № 61-21164св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Фаловської І. М. (суддя-доповідач),
суддів: Грушицького А. І., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В.,
учасники справи:            
позивач - заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави,
відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Форк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 ,
 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» на рішення Кам`янець?Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2021 року у складі судді Вдовичинського А. В. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 листопада 2021 року у складі колегії суддів Костенка А. М., Гринчука Р. С., Спірідонової Т. В.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2019 року заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області), ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Форк» (далі - ТОВ «Форк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» (далі - ТОВ «Зарус-Інвест»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро?Еко?Граунд» (далі - ТОВ «Агро?Еко?Граунд»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, скасування записів та поновлення запису в Поземельній книзі, скасування записів про державну реєстрацію права власності.
Позов обґрунтовано тим, що наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від  13 жовтня 2017 року № 22-20248-СГ затверджено проєкт землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 2,00 га, кадастровий номер 6822484100:02:003:0249, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. 22 жовтня 2017 року державним реєстратором зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.
На підставі договору купівлі-продажу від 25 жовтня 2017 року ОСОБА_1 відчужив спірну земельну ділянку ТОВ «Форк», яке включило її до складу об`єднаної земельної ділянки площею 50,00 га, кадастровий номер 6822484100:02:003:0527. 
14 грудня 2017 року ТОВ «Форк» відчужило об`єднану земельну ділянку ОСОБА_2 , який здійснив її поділ на дві земельні ділянки площею по 25,00 га кожна, кадастрові номери: 6822484100:02:003:0534; 6822484100:02:003:0535. 
В подальшому ОСОБА_2 передав зазначені ділянки до статутного капіталу ТОВ «Зарус-Інвест», і державним реєстратором було зареєстровано право власності ТОВ «Зарус-Інвест» на земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (записи про право власності від 17 березня 2018 року № 25292801 та № 25293149). 
За договорами оренди землі від 20 березня 2018 року ТОВ «Зарус-Інвест» передало земельні ділянки, кадастрові номери 6822484100:02:003:0534, 6822484100:02:003:0535 в оренду ТОВ «Агро-Еко-Граунд», речове право якого зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22 березня 2018 року за № 25374148 та № 25374024. 
На переконання позивача, зазначений наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13 жовтня 2017 року № 22-20248-СГ є незаконним, оскільки відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 06 вересня 2017 року № 22-18429-СГ ОСОБА_1 набув у порядку приватизації право власності на земельну ділянку, площею 2,00 га, кадастровий номер 6821584400:04:005:0005, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Клопотовецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.
Тобто ОСОБА_1 використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а тому не міг набути таке право повторно. 
Позивач також вказував, що ТОВ «Форк» придбало спірну земельну ділянку в особи, яка не мала права на її отримання та відчуження, після чого включило цю ділянку до складу іншої земельної ділянки, а ТОВ «Зарус-Інвест» неправомірно набуло від ОСОБА_2 роз`єднані земельні ділянки та передало їх в оренду ТОВ «Агро-Еко-Граунд». 
Отже, спірна земельна ділянка вибула з власності держави поза її волею та може бути витребувана у ТОВ «Зарус-Інвест» і ТОВ «Агро-Еко-Граунд» як добросовісних набувачів.
Посилаючись на викладене, позивач просив:
визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13 жовтня 2017 року № 22-20248-СГ, яким затверджено документацію із землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 2,00 га, кадастровий номер 6822484100:02:003:0249, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області; 
витребувати у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області зазначену земельну ділянку; 
поновити у Державному земельному кадастрі запис про державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 6822484100:02:003:0249;
скасувати записи про державну реєстрацію прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Державному реєстрі прав), а саме: номер запису про право власності 23038267, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1387453468224 (рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зими Н. Ф. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26 жовтня 2017 року, індексний номер рішення 37791101).
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх прийняття
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 23 листопада 2021 року, позов задоволено частково.
Визнано недійсним наказ ГУ Держгеокадастру від 13 жовтня 2017 року № 22?20248-СГ, яким затверджено документацію із землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 2,00 га, кадастровий номер 6822484100:02:003:0249, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.
Витребувано у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру земельну ділянку, кадастровий номер 6822484100:02:003:0249, загальною площею 2,00 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець?Подільського району Хмельницької області, із координатами, межами та конфігурацією, що була передана наказом ГУ Держгеокадастру від 13 жовтня 2017 року № 22-20248-СГ ОСОБА_1 .
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь Хмельницької обласної прокуратури  1 921грн судового збору.
Стягнено з ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь Хмельницької обласної прокуратури по 960,50 грн судового збору з кожного.
Повернено з Державного бюджету на користь Хмельницької обласної прокуратури 1 921 грн переплати судового збору.
Суд першої інстанції зробив висновок, що ОСОБА_1 повторно використав право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а тому оспорюваний наказ ГУ Держгеокадастру не відповідає вимогам закону. Оскільки спірна земельна ділянка незаконно вибула з володіння держави, а ТОВ «Форк» придбало її в особи, яка не мала права на її отримання та відчуження, після чого включило цю ділянку до складу іншої земельної ділянки та відчужило об`єднану земельну ділянку ОСОБА_2 , і ТОВ «Зарус-Інвест», у свою чергу, неправомірно набуло від ОСОБА_2 роз`єднані земельні ділянки та передало їх в оренду ТОВ «Агро?Еко?Граунд», то спірна земельна ділянка підлягає витребуванню у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави.
Відмовляючи у задоволенні інших позовних вимог про поновлення у Державному земельному кадастрі запису про державну реєстрацію спірної земельної ділянки, суд першої інстанції зазначив, що Законом України «Про Державний земельний кадастр», Порядком ведення державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 не передбачено можливості поновлення у Державному земельному кадастрі запису про державну реєстрацію земельної ділянки, а спірна земельна ділянка, кадастровий номер 6822484100:02:003:0249, внаслідок подальших послідовних дій щодо отримання у приватну власність з державної власності земельної ділянки, з одночасним вчиненням дій щодо унеможливлення подальшого повернення таких земельних ділянок (об`єднання та поділ земельних ділянок з метою присвоєння нових кадастрових номерів, зміна їх конфігурації) вибула з державної власності поза волею власника цих земельних ділянок - держави. Натомість за заявою власника (чи органу, який діє від імені власника - держави) здійснюється державна реєстрація земельної ділянки з присвоєнням системою чергового порядкового кадастрового номера.
Також місцевий суд відмовив у задоволенні позову в частині скасування запису про державну реєстрацію прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі?продажу від 25 жовтня 2017 року, укладеного між ТОВ «Форк» та ОСОБА_1 не заявлялося.
Залишаючи без змін рішення місцевого суду, суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду, що оскільки спірна земельна ділянка вибула із державної власності внаслідок незаконного використання ОСОБА_1 права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, відповідно формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений законом спосіб.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У січні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Зарус?Інвест», у якій заявник просить скасувати рішення Кам`янець?Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 листопада 2021 року в частині вирішення позовних вимог про витребування спірної земельної ділянки та в частині стягнення з ТОВ «Зарус-Інвест» витрат зі сплати судового збору, ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в цій частині. 
Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України - суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не урахував висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 914/1671/17, від 25 вересня 2019 рок у справі № 819/198/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18, від 05 листопада 2020 року у справі № 910/21377/17, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15, від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, від 05 жовтня 2021 року у справі № 910/18647/19; пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України - не дослідження доказів на підтвердження, зокрема, арешту на спірну земельну ділянку у межах кримінального провадження.
Заявник в касаційній скарзі також посилається на те, що судами попередніх інстанцій не було досліджено, чи встановив прокурор бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо повернення у власність держави спірної земельної ділянки та в чому саме полягала така бездіяльність. Також в матеріалах справи відсутні докази того, чи звертався прокурор до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області з повідомленням про наявність підстав для здійснення представництва.
Вказує, що прокурор, не дотримавшись порядку визначеного статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», подав заяву в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, на що суди попередніх інстанцій не звернули уваги.
Суди першої та апеляційної інстанції також не звернули увагу на те, що на час звернення до суду із цим позовом спірної земельної ділянки не існує як об`єкта цивільного права, оскільки її кадастровий номер скасований, будь-яке право на неї не зареєстроване.  
Відзив на касаційну скаргу
У травні 2022 року перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.
Провадження у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2022 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи.
Матеріали справи надійшли до Верховного Суду у травні 2022 року.
Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2022 року провадження у справі зупинене до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 676/7428/19 (провадження № 61-361сво22).
Ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року провадження у справі поновлено.
Ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року справа призначена до розгляду.
Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи
Суди встановили, що наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13 жовтня 2017 року № 22-20248-СГ затверджено документацію із землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер 6822484100:02:003:0249, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.
Право приватної власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку було зареєстровано 22 жовтня 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором комунального підприємства «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Ткачук В. М., номер запису про право власності 22987114, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1387453468224 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 24 жовтня 2017 року, індексний номер 37738844) .
Вказану земельну ділянку ОСОБА_1 відчужив на користь ТОВ «Форк», на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 25 жовтня 2017 року.
Право приватної власності ТОВ «Форк» на земельну ділянку, кадастровий номер 6822484100:02:003:0249, зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26 жовтня 2017 року, індексний номер 37791101, номер запису про право власності 23038267.
В подальшому спірну земельну ділянку, кадастровий номер 6822484100:02:003:0249, за заявою ТОВ «Форк» об`єднано разом з іншими земельними ділянками та сформовано земельну ділянку площею 50,00 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства,  кадастровий номер 6822484100:02:003:0527.
09 листопада 2017 року державний реєстратор КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38040694, про реєстрацію права приватної власності на вказану вище земельну ділянку за ТОВ «Форк», номер запису про право власності 23278829, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1403152068224.
14 грудня 2017 року ТОВ «Форк» на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу відчужило земельну ділянку з кадастровим номером 6822484100:02:003:0527 ОСОБА_2 , про що державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 грудня 2017 року, індексний номер 38738819, номер запису про право власності 23943963.
Надалі земельна ділянка з кадастровим номером 6822484100:02:003:0527 за заявами ОСОБА_2 була поділена на дві земельні ділянки, площами по 25,00 га кожна, з кадастровими номерами 6822484100:02:003:0534 та 6822484100:02:003:0535.
05 січня 2018 року державним реєстратором КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо земельних ділянок 6822484100:02:003:0534 та 6822484100:02:003:0535, індексні номери рішень 39121883, 39122168 та номери записів про право власності 24310169 та 24310403, реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна 1457287168224 та 1457299068224 відповідно.
13 березня 2018 року ОСОБА_2 вніс до статутного капіталу ТОВ «Зарус?Інвест» земельні ділянки з кадастровими номерами 6822484100:02:003:0534 та 6822484100:02:003:0535, про що складено відповідний акт приймання-передачі майна та прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні номери 40166456 та 40166498, а також внесено відповідні записи про право власності 25292801 та 25293149).
Земельні ділянки з кадастровими номерами 6822484100:02:003:0534 та 6822484100:02:003:0535 на підставі договору оренди землі від 20 березня 2018 року перебувають в оренді ТОВ «Агро-Еко-Граунд» (рішення державного реєстратора КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 22 березня 2018 року, індексні номери 40246478 та 40246352, номери записів про інше речове право 25374148 та 25374024.
Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині не відповідають.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення в частині вирішення позовних вимог про витребування спірного нерухомого майна у відповідачів   юридичних осіб у повній мірі не відповідають з огляду на таке.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.
Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.
Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Положеннями частини другої статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також установленими ним передумовами для звернення до суду.
Згідно з пунктами 1, 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:
справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці;
справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи?підприємці.
Отже, розмежування компетенції судів з розгляду спорів здійснюється відповідно до їх предмета та суб`єктного складу учасників. У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Спори, сторонами в яких є юридичні особи та фізичні особи-підприємці, про захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів розглядаються господарськими судами.
У справі, яка переглядається, предметом позову є, зокрема, вимоги заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави про витребування нерухомого майна із незаконного володіння юридичних осіб - ТОВ «Зарус?Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд». 
Тобто учасниками спору є держава, від імені якої звернулась прокуратура, та юридичні особи.
Отже, спір у справі в частині вимог про витребування спірного нерухомого майна у відповідачів юридичних осіб на користь держави за своїм суб`єктним складом підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Вказане відповідає висновкам, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 червня 2023 року у справі № 676/7428/19 (провадження № 61-361сво22).
З огляду на викладене, суди не врахували зазначених норм процесуального права, у зв`язку з чим дійшли помилкового висновку про розгляд позовних вимог про витребування спірного нерухомого майна у юридичних осіб у порядку цивільного судочинства.
Судам слід було закрити провадження у справі в частині вирішення вказаних позовних вимог, оскільки спір в цій частині підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2021 року та постанова Хмельницького апеляційного суду від 23 листопада 2021 року оскаржуються в касаційному порядку лише в частині вирішення позовних вимог про витребування спірної земельної ділянки у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави та в частині стягнення витрат зі сплати судового збору з ТОВ «Зарус-Інвест», тому  переглядаються Верховним Судом тільки в цій частині.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити заяву без розгляду у відповідній частині.
Відповідно до змісту частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин Верховний Суд доходить висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення в частині вирішення позовних вимог про витребування у відповідачів - юридичних осіб спірного нерухомого майна та в частині стягнення з ТОВ «Зарус-Інвест» витрат зі сплати судового збору підлягають скасуванню із закриттям в указаній частині провадження у справі відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України.
Керуючись статтями 400, частинами третьою-п`ятою статті 403, статтями 409, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» задовольнити частково.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від  27 квітня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 листопада 2021 року в частині вирішення позовних вимог заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки з кадастровим номером 6822484100:02:003:0249, загальною площею 2,00 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 13 жовтня 2017 року № 22-20248-СГ ОСОБА_1 , та в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус?Інвест» витрат зі сплати судового збору у розмірі 960,50 грн скасувати.
Провадження у справі № 676/8118/19 в частині позовних вимог заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки з кадастровим номером 6822484100:02:003:0249, загальною площею 2,00 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 13 жовтня 2017 року № 22-20248-СГ ОСОБА_1 , закрити.
Роз`яснити заступнику прокурора Хмельницької області, що розгляд справи в частині витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус?Інвест» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки з кадастровим номером 6822484100:02:003:0249, загальною площею 2,00 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець?Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 13 жовтня 2017 року № 22?20248?СГ ОСОБА_1 , за його позовом віднесено до юрисдикції господарського суду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                          І. М. Фаловська
Судді                                                                                    А. І. Грушицький
                                                                                             В. М. Ігнатенко
                                                                                         С. О. Карпенко
                                                                                В. В. Сердюк