ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року	Львів	Справа № 300/2383/23 пров. № А/857/14467/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                        Глушка І.В.,
суддів:                                                             Довгої О.І., Запотічного І.І.,
за участю секретаря судового засідання:    Зінчук Ю.Р.,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Кобиліва Валентина Ярославовича на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 року, ухвалене суддею Кафарським В.В. у м. Івано-Франківську у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у справі №300/2383/23 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

                                                      ВСТАНОВИВ:

02 травня 2023 року позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача - Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, у якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.03.2023 №001915/0706 про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів на суму 80 850,30 грн та від 27.03.2023 №00/1973/0901 про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів на суму 16 800,00 грн. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.03.2023 №00/1973/0901.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.03.2023 №001915/0706 у частині застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій за порушення п. 1, 7 ст. 17 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник позивача - адвокат Кобилів Валентин Ярославович оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити.
Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача та представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на підставі наказу від 06.03.2023 №384-п “Про проведення фактичної перевірки” та направлень на перевірку від 06.03.2023 №646, №647 проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину-бару “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” за адресою: АДРЕСА_1 , що належить суб`єкту господарювання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (а.с. 9-11).
В ході здійсненні перевірки посадовими особами Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області встановлено ряд порушень, зокрема порушення ст. 15-3 Закону України “Про державне регулювання виробництва спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального”, п.п. 2, 11, 12 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 за №957 “Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв” (а.с. 13, зворотній бік).
Так, відповідно до акту (довідки) фактичної перевірки від 06.03.2023 №101/09-19-09-01/ НОМЕР_1 , виявлені порушення стосувалися:
-роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої: згідно фіскального розрахункового документа №15170002 виданого о 08:56 02.02.2023 реалізовано одну пляшку коньяку “Наполеон” 0,25 л по ціні 50,00 грн, чим порушено вимоги Постанови КМУ від 30.10.2008 №957 “Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв”. Мінімальна роздрібна ціна на такі напої становить 64,20 грн;
-продажу алкогольних напоїв у заборонений час: згідно фіскального розрахункового документа №12570004 виданого о 16:33 04.05.2022 реалізовано 1 пляшку горілки “Державна” 0,37 л по ціні 75,00 грн та згідно фіскального розрахункового документа №12570003 виданого о 17:03 05.05.2022 реалізовано 1 пляшку горілки “Державна” 0,37 л по ціні 85,00 грн в заборонений час на території Івано-Франківської області;
-видачі розрахункового документа невстановленого зразка: відповідно до даних електронних копій розрахункових документів РРО з ФН 3000796160 та 3000796167, що надійшли до системи обліку даних РРО ДПС України, встановлено  реалізацію алкогольних напоїв без зазначення марок акцизного податку. Суму проведених операцій – 36820,20 грн., у тому числі вчинено вперше на суму 50,00 грн;
-проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно із УКТЗЕД для підакцизних товарів, чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”;
-порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані за встановленою формою ведення обліку товарних запасів, чим порушено п. 12 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.
Відповідно до п. 4.5 до акту (довідки) фактичної перевірки від 06.03.2023 №101/09-19-09-01/ НОМЕР_1 додано пояснення підприємця та Додатки 1, 2, 3 (а.с. 13, зворотній бік).
Зауважень до акту перевірки ФОП ОСОБА_1 не висловила, один примірник акту отримала, що засвідчується власноручним підписом (а.с. 13, зворотній бік).
У поясненнях позивач вказала, що програмує касовий апарат самостійно, продаж алкогольних напоїв без зазначення марок акцизного податку відбувся через те, що                ОСОБА_1 не знала, що треба сканувати або зазначати такі марки. Продаж алкогольних напоїв у заборонений час відбувся через те, що позивач була необізнана із дією заборони на продаж алкоголю, а форма обліку не ведеться ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що позивач не знала, що її треба вести (а.с. 18).
За наслідками розгляду акту (довідки) фактичної перевірки від 06.03.2023 №101/09-19-09-01/ НОМЕР_1 Головним управлінням ДПС в івано-Франківській області прийнято:
- податкове повідомлення-рішення від 23.03.2023 №001915/0706, яким на підставі пп.54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України і п. 1, 7 ст. 17, ст. 20 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні фінансові) санкції в розмірі 80850,30 грн (а.с. 19-20):
- податкове повідомлення-рішення від 27.03.2023 №00/1973/0901, яким на підставі пп.54.3.3. п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України і ст. 17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального” застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні фінансові) санкції в розмірі 16800,00 грн (а.с. 21).
Вказані податкові повідомлення рішення були отримані позивачем 30.03.2023, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 22).
Позивач, вважаючи винесені Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області  податкові повідомлення-рішення від 23.03.2023 №001915/0706, від 27.03.2023 №00/1973/0901 протиправними, звернулась до суду з вимогою про їх скасування.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР).
Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
У відповідності до вимог статті 15 Закону № 265/95-ВР контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.
Згідно із пунктом 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
Ця норма встановлює порядок обліку товарно-матеріальних цінностей на місці реалізації, тобто в приміщенні повинні знаходитись документи, які б підтверджували передачу цього товару для реалізації в кількості та номенклатурі, що знаходиться у продажу.
Статтею 20 Закону №265/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Враховуючи межі перегляду рішення суду першої інстанції, в даному випадку судом апеляційної інстанції підлягає дослідженню лише питання правомірності прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області форми «С» від 23.03.2023 №001915/0706 в частині застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій за порушення ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,громадського харчування та послуг».
Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішення суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.
Як слідує з акту перевірки, контролюючим органом встановлено допущення позивачем           порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані за встановленою формою ведення обліку товарних запасів, чим порушено п. 12 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.
Вказане порушення охоплюються нормою ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Однак вчинення даного порушення позивачем заперечується, а відповідачем окрім акту перевірки факт допущення порушення не підтверджене жодними доказами.
Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
При цьому, положення Закону № 265/95-ВР не визначають окремого порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а лише вказують на обов`язок суб`єктів господарювання вести такий облік у порядку, встановленому законодавством.
Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - Порядок), затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 року №496, визначає правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - ФОП), які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП.
Як передбачено п.9 Порядку заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні: первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку; відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи; первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи.
Відповідно до п. 10 Порядку форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах.
Пунктом 11 Порядку №496 передбачено, що форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).
Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Поняття запаси, а також порядок їх обліку визначено Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за №751/4044.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
До документів, що є підставою для оприбуткування (обліку) товару за місцем їх реалізаціії належать первинні документи щодо походження (руху) товару, наприклад: накладні на внутрішнє переміщення товару, податкові та видаткові накладні.
Згідно висновків контролюючого органу, вартість необлікованих у встановленому порядку товарів згідно видаткових накладних становить 20545 грн, що відображено у відомості Додатку 3.
Представником позивача на спростування таких висновків вказано на те, що контролюючим органом застосовано формальний підхід до опису товару, а саме такий здійснено не на місці перевірки, а на підставі накладних, та на розгляд суду не надано видаткових накладних на товар, на підставі яких здійснювся опис товару згідно Додатку 3 до акту. Представник позивача стверджує, що позивачем надавався ряд документів. Однак, судом першої інстанції не з`ясовано його перелік та чи такі були враховані контролюючим органом, а також не враховано доводів позивача про те, що контролюючим органом додатково не було заявлено вимоги про необхідність подання податковому органу документів стосовно ведення обліку товарних запасів, що свідчить про те, що зміст акту перевірки не дозволяє встановити, який саме перелік документів був поданим на розгляд відповідача та які документи не були подані позивачем до перевірки, що, на переконання скаржника, є суттєвим для встановлення факту допущення позивачем порушення ст. 20 №265/95.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції звертає увагу на ту обставину, що на податковий орган покладний обов`язок перевіряти первинні документи платника податків, що перевіряється, що чітко визначено Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 20 серпня 2015 року № 727 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 грудня 2021 року № 702), зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 14 січня 2022 р. за №36/37372.
Розділом ІІ цього Порядку викладені основні вимоги до оформлення документальних перевірок:
"Результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а в разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.
Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, а також платниками податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) або їх законними представниками (у разі наявності).
Акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податкове, валютне та інше законодавство, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи).
В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.
Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків.".
Однак, в акті перевірки контролюючий орган допустив відображення необгрунтованих даних, а також суб`єктивних припущень, які не мають підтверджених доказів, та різного роду висновків щодо дій ФОП ОСОБА_1 і, як наслідок, прийняття оскаржених рішень.
Так, у силу вимог статті 20 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Тобто, фінансова санкція, встановлена цією статтею, може бути застосована до суб`єкта господарювання лише у тому випадку, коли ця особа не веде обліку товарів або веде його з порушенням порядку, визначеного Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.
Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Таким чином, оскільки обов`язковою умовою для застосування штрафних санкцій передбачених статтею 20 Закону №265/95-ВР є факт реалізації необлікованих товарів (вручення їх покупцеві або надання в розпорядження), а розмір штрафних санкцій залежить від ціни фактично реалізованого товару, який не облікований належним чином, з огляду на не встановлення контролюючим органом факту реалізації позивачем необлікованого товару, підстави для застосування штрафних санкцій - відсутні.
У відповідності до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003 вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Слід зазначити, що акт перевірки є лише одним із доказів, оцінку якому дає виключно суд поряд з іншими. В протилежному випадку (якщо би виключно акт фіскального органу свідчив про допущення суб`єктом господарювання порушень законодавства) функція суду була би нівельована, оскільки останній не здійснював би судочинство, а фактично затверджував би акт контролюючого органу своїм рішенням.
Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належними та допустимими доказами наявність підстав для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій передбачені ст. 20 ст. Закону №265/95-ВР. Наведене в сукупності свідчить про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Відтак  податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області форми «С» від 23.03.2023 №001915/0706 в частині застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій за порушення ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не відповідає критеріям правомірності, що має наслідком його скасування як протиправне.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 139, 195, 242, 308, 309, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Кобиліва Валентина Ярославовича задовольнити, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 року у справі №300/2383/23 – в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги в цій частині задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області форми «С» від 23.03.2023 №001915/0706 в частині застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій за порушення ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
В решті рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Постанова складена в повному обсязі 26.10.2023.