Справа № 345/4392/23 
Провадження № 33/4808/810/23 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Онушканич В. В. 
Суддя-доповідач Гриновецький 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Любчика С.Р., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за його апеляційною скаргою на постанову Калуського міськрайонного суду від 18 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,
                в с т а н о в и в :

Цією постановою                         ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. 
ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 19.08.2023 року о 19 год. 15 хв. в м. Калуші по вул. Долинській керував автомобілем FIAT НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.
В апеляційній скарзі захисник Любчик С.Р. вказує, що при розгляді справи та винесенні постанови суд не дотримався норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає до скасування, а провадження у справі до закриття. Звертає увагу на те, що на відеозаписі, який суд визнав належним і допустимим доказом взагалі не зафіксовано рух автомобіля на будь-якій ділянці дороги, а також факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом Повідомляє, що суд неправомірно послався на доказ - копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатора Alcotest 6810, що було складене неуповноваженою особою. Акцентує увагу на тому, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, працівники поліції його не зупиняли, а прибули за викликом ОСОБА_2 . Клопоче перед апеляційним судом викликати в судове засідання свідка ОСОБА_3 , оскільки цей свідок в судове засідання не викликався, але саме він керував транспортним засобом. Враховуючи наведені обставини, просить оскаржувану постанову щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження по справі.
Апеляційний розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 за клопотанням його захисника.
Заслухавши доводи апелянта про підтримання апеляційної скарги, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова щодо   ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.
Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення цієї категорії мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.
В діях   ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.
Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист. 
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що   ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруйного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.
Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без перевірки даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення. Апелянт заперечив таке вручення, у справі немає документальних підтверджень про вручення йому такої копії, в тому числі на відеозаписі події, або надсилання її поштою. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.
Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апелянта про те, що поліцейські перед початком огляду водія не зазначили ознак його сп`яніння, які б давали правові підстави для початку такого огляду. На відеозаписі поведінка водія цілком нормальна, адекватна обстановці, мова чітка, очевидних ознак сп`яніння, в тому числі тремтіння пальців, не видно. Захисник заперечив запах алкоголю його підзахисного з його слів.
На підтвердження вини ОСОБА_1 , зокрема правомірності претензій працівників поліції до водія, суд послався на письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , що є недопустимим, оскільки це істотно порушує правовий принцип безпосередності дослідження доказів в судовому засіданні шляхом допиту свідка судом. Тому ця обставина суперечить загальному висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у цій справі, оскільки все провадження у ній розпочалося саме за повідомленням цього свідка.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.
За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за  ст.130 ч.1 КУпАП.
К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Любчика С.Р. задовольнити, постанову Калуського міськрайонного суду від 18.10.2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                        Б.М. Гриновецький