07.11.23
33/812/478/23
Єдиний унікальний номер судової справи 488/1974/23 
Номер провадження 33/812/478/23                         Головуючий у місцевому суді: Головіна Т.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП                         Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року                                                місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді – Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання – Стрілець К.О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Вялової Ірини Михайлівни на постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 03 жовтня 2023 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №416182, який надійшов на розгляд до Корабельного районного суду міста Миколаєва і був складений 11 червня 2023 року, встановлено, що 11 червня 2023 року об 11  год. 22  хв. в місті Миколаєві по вулиці Янтарній біля будинку №5 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем марки і моделі ВАЗ  21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510, прилад №ARLM-0366. Результат тесту склав 1.09‰. Вказаним водій порушив вимоги п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
Постановою судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 03 жовтня 2023 року  ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп.
Постанова районного суду мотивована тим, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Не погодившись із судовим рішенням, 12 жовтня 2023 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Вялова І.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 03 жовтня 2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
 
В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Вказує на те, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що транспортним засобом керував водій із прізвищем « ОСОБА_2 », в той час як протокол складено відносно « ОСОБА_3 ».
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення місцем вчинення адміністративного правопорушення та місцем складання протоколу є вулиця Янтарна, в той час, як в роздруківці тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Газоаналізатора Drager Alcotest 7510, прилад №ARLM-0366, зазначена вулиця Рибна.
Зазначає, що з відеозапису події не вбачається у ОСОБА_1 зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, а саме відсутнє почервоніння очей та обличчя, хиткої ходи та нечіткої мови. При цьому, ОСОБА_1 вільно спілкувався з працівниками поліції.
Також, звернуто увагу на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.
У судове засідання, призначене на 07 листопада 2023 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Вялова І.М. не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися шляхом направлення поштою судових повісток, а також телефонограмою захиснику, тобто належним чином відповідно до вимог ч.5  ст.294  КУпАП. 
Оскільки особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення були належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, та не скористалися правами, передбаченими ст.268 КУпАП, то апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без їх участі.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).
Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу. 
Відповідно до ч.ч.2,3,6 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі – Порядок).
Відповідно до п.п.2,3,6,7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серія ААД №416182, який надійшов на розгляд до Корабельного районного суду міста Миколаєва і був складений 11 червня 2023 року, встановлено, що 11 червня 2023 року об 11 год. 22 хв. в місті Миколаєві по вулиці Янтарній біля будинку №5 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем марки і моделі ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510, прилад №ARLM-0366. Результат тесту склав 1.09‰. Вказаним водій порушив вимоги п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху.
У протоколі зазначені посада, найменування підрозділу поліції, звання та прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка його складала, та його підпис. Також, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Також, в протоколі зазначено, що у водія ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.
Вищевказаний протокол не містить заперечень ОСОБА_1 щодо його складення, не містить його зауважень щодо самого змісту складеного протоколу. Також особа, відносно якої складений даний протокол, не заперечував факт керування транспортним засобом і вказаного в протоколі не відображено останнім.
Отже, правом на подання письмових пояснень та заперечень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не скористався.
Відповідно до роздруківки тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Газоаналізатора Drager Alcotest 7510, прилад №ARLM-0366, результат тесту становить 1.09‰. Роздруківка підписана ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.
Також матеріали справи містять акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено результати огляду на стан сп`яніння 1.09‰. В графі з результатами згоден особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 поставив свій підпис.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що водій ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу незгоди з показниками газоаналізатора не висловлював. Факт вживання спиртних напоїв ОСОБА_1 не заперечував.
Вищевказані обставини також підтверджуються відеозаписом працівників поліції.
Дослідивши зазначений відеозапис встановлено, що 11 червня 2023 року ОСОБА_1 пройшов на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого склав 1.09‰. З результатом погодився. Працівником поліції повідомлено  ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, про що він не заперечував. При цьому, на питання працівника поліції, водій повідомив останнього, що вживав алкогольні напої. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого законодавства водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу або не погоджується з отриманим результатом.
У тому разі, якщо водій не погоджується з результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, то огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. При цьому, водій самостійно на власний розсуд вирішує це питання і не зобов`язаний вказувати причини з яких він не погодився з отриманим результатом.
Разом з тим, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, фактично свідчить про визнання водієм факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.
До того ж, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу також свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
Будь-яких дій працівників поліції щодо примушення водія  ОСОБА_1 до проходження чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не встановлено. Не містять матеріали справи також доказів оскарження у встановленому законом порядку дій поліцейських під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно проведеного службового розслідування, висновки якого могли би спростувати усвідомлений  ОСОБА_1  факт проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Щодо зазначення у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення прізвища « ОСОБА_2 », замість правильного прізвища водія « ОСОБА_4 », то як правильно встановив районний суд, зазначення органом поліції при складанні протоколу щодо суті правопорушення прізвище особи, як « ОСОБА_2 » є технічною опискою при складанні протоколу. При цьому, в усіх інших графах протоколу, а також доданих до нього документах, прізвище водія вказано безпомилково. 
Слід також зазначити, що допущена поліцейським описка в написанні прізвища водія не унеможливлює встановлення фактичних обставин вчиненого ОСОБА_1 11 червня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вказані розбіжності не вплинули на висновки проведеного огляду на стан такого сп`яніння.
Зазначення в роздруківці тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Газоаналізатора Drager Alcotest 7510, місцеположенням вулицю Рибну замість вулиці Янтарної, дійсно є помилковим, що підтверджується даними відеозапису поліцейських, а також наявною в матеріалах справи постановою серії БАД №766275, складеної за порушення ОСОБА_1 вимог п.п «е» п.31.4.7 ПДР, в якій помилка у зазначені вулиці була виправлена.
Разом з тим, аналіз зазначеного в своїй сукупності свідчить про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в роздруківці тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Газоаналізатора Drager Alcotest 7510, прилад №ARLM-0366, допущена описка в написанні назви вулиці, а не про те, що матеріалами справи не встановлено місце скоєння адміністративного правопорушення. При цьому, апеляційний суд вважає, що аналіз матеріалів справи в своїй сукупності підтверджує, що місцем скоєння адміністративного правопорушення є саме вулиця Янтарна, що розташована в місті Миколаєві. За такого, це не є беззаперечною підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення чи роздруківки тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Газоаналізатора Drager Alcotest 7510, прилад №ARLM-0366, неналежними доказами у даній справі.
До того ж, ОСОБА_1 , вчиняючи особистий підпис в протоколі про адміністративні правопорушення, відповідно до змісту якого останньому були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, будь-якого зауваження, щодо неправильності зазначення місця скоєння адміністративного правопорушення не виклав.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що з відеозапису працівників поліції не видно наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються поясненнями самого ОСОБА_1 щодо вживання спиртних напоїв, які зафіксовані на відеозапису, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення. Окрім того, ознаки стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було зафіксовано працівниками полії в акті огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів.
Щодо заперечень факту керування  ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та відсутності доказів відеозапису керування, то необхідно зазначити наступне.
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, коли особі інкремінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.
За пунктом 1.10 ПДР водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом події, який долучений працівниками поліції. 
До того ж, відеофіксація моменту керування транспортним засобом та його зупинки при складанні протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковим доказом його вчинення, а доведеність цих обставин встановлюється на підставі аналізу всіх доказів у їх сукупності.
На думку апеляційного суду, відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі. 
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що районним судом правильно встановлено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, оскільки 11 червня 2023 року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
В рішенні по справі «О’ Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
За таких обставин, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що районний суд вірно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог пп.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, а також, що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08  лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції в межах її оскарження, при апеляційному розгляді справи не встановлено. 
Суддя районного суду в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано врахував характер вчиненого правопорушення, а також те, що водій ОСОБА_1  дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
За такого, підстав для скасування постанови судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 03 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної  відповідальності ОСОБА_1  – адвоката Вялової Ірини Михайлівни – залишити без задоволення.
Постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 03 жовтня 2023 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                                Т.В. Серебрякова