Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/427/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Куценко О. В. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2023 року. м. Кропивницький

       Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі  секретаря судового засідання Бойко В.В., особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення  ОСОБА_1 , розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.09.2023, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, працюючого менеджером з продажу в компанії ТОВ «Політехніка», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.09.2023  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. 
Згідно постанови суд першої інстанції встановив, що 16.07.2023 о 20 год. 56 хв. в м. Кропивницький по вул. Вокзальна, 20-б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп’яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження відповідно до встановленого законом порядку на стан алкогольного сп’яніння в закладі охорони здоров’я відмовився. 
Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alkotest на місці зупинки транспортного засобу водій відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями він порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження даної постанови суду, скасувати її, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказує на те, що 16.07.2023 о 20.40 год. він перебував у м. Кропивницькому по роботі, однак йому зателефонувала дружина і повідомила, що дуже сильно захворіла дитина, тому він поспішав додому. При заїзді до себе додому, його наздогнали працівники поліції, вони відразу йому запропонували Драгер на визначення стану алкогольного сп`яніння, від якого він відмовився, оскільки поспішав додому. Однак, вони не хотіли його відпускати, через що у нього трапився з ними конфлікт.
Вказує на те, що поліцейськими не вжито жодних дій щодо надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, чим порушили порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови суду.
Вказує на те, що він після того, як заніс ліки додому, поїхав в наркологічний диспансер та пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак вказаний висновок КНП «КОНД» судом першої інстанції не був взятий до уваги.
Вказує на те, що суд першої інстанції позбавляючи його права керувати транспортними засобами, фактично позбавляє його єдиного джерела доходу, для утримання його сім`ї. 
Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що постанова суду першої інстанції щодо   ОСОБА_1 винесена 20.09.2023, а апеляційна скарга на вказане судове рішення, подана апелянтом згідно штампу суду 28.09.2023, тобто в межах процесуального строку визначеного ч. 2 ст. 294 КУпАП. За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки строк апелянтом не пропущений.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.
Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.
Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 037253 від 16.07.2023 (а.с.1), відеозаписом події (а.с.6), з якої вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Допитаний в апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що причиною зупинки його автомобіля працівниками поліції, було те, що задній номерний знак був брудний та нечитабельний. Вказав, що їхав з аптеки, поспішав додому. Перед цим дізнався, що батьку лишилося прожити декілька днів, тому був сильно засмучений і не міг спілкуватися. Пояснив, що не вживає алкогольні напої у зв`язку зі станом свого здоров`я. Вказав, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, однак він відмовився. Просив не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки це є єдиним джерелом доходу його сім`ї.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 037253 від 16.07.2023 вбачається, що водій ОСОБА_1 16.07.2023 о 20 год. 56 хв. в м. Кропивницький по вул. Вокзальна, 20-б, керував транспортним засобом Renault Duster, днз НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп’яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан алкогольного сп’яніння в закладі охорони здоров’я відмовився. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alkotest на місці зупинки транспортного засобу водій відмовився. Від керування транспортним засобом був відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.1)
З досліджених під час апеляційного перегляду справи відеозаписів події від 16.07.2023 вбачається, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб Renault Duster, днз НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 . Під час спілкування працівники поліції вказали, що вбачають у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували останньому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній спочатку погодився. Однак після того, як працівник поліції приєднав мундштук до приладу Драгер, водій ОСОБА_1 відмовився його продувати. Потім працівник поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, на що останній також відмовився та вказав, що він з дружиною відпочивав у свого кума, однак дитині стало погано і він був вимушений сісти за кермо. Вказав, працівникам поліції, що він не заперечує своєї провини. Працівником поліції було роз`яснено водієві ОСОБА_1 , що якщо особа відмовляється на вимогу поліцейського пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, у такому випадку буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівником поліції роз`яснено водієві його права та обов’язки та відсторонено від керування транспортним засобом. 
Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.
Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.
Так, ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.
Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп’яніння, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп’яніння, складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Дані відеозапису дослідженого судом апеляційної інстанції, з достовірністю вказують на факт керування транспортним засобом Renault Duster, днз НОМЕР_2 водієм ОСОБА_1 та його відмови від проходження перевірки на предмет перебування його в стані алкогольного сп’яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгера, так і в закладі охорони здоров’я.На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги мають формальнийхарактер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від 
адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, абудь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення апелянтом не надано.
Доводи апелянта, що судом першої інстанції необґрунтовано не прийнято до уваги наданий ним висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 87 від 16.07.2023, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на те, що Інструкція № 1452/735 передбачає, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.Також, згідно вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, передбачено що огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського. 
Тобто, ОСОБА_1 повинен був пройти медичний огляд у присутності поліцейського протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Всупереч наведеному, ОСОБА_1 пройшов самостійний огляд, який був проведений за відсутності поліцейського. 
З урахуванням вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП та у відповідності з п.22 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням положень цієї Інструкції та вимог ст. 266 КУпАП, вважаються недійсними.
Доводи апелянта, що автомобіль яким він керував, являється єдиним джерелом для заробітку його сім`ї, а тому просив не позбавляти права керування транспортними засобами, на думку апеляційного суду є не переконливими та не може бути підставою для скасування законної та обґрунтованої постанови суду першої інстанції.
Як вбачається, КУпАП не містить обмежень прямої дії щодо можливості позбавлення права керувати транспортними засобами осіб, для яких діяльність, пов’язана з користуванням таким правом, є основним джерелом доходу. 
Більше того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке є безальтернативним. Суд не може застосувати лише штраф без позбавлення прав у разі  визнання особи винною.
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ’єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції, іншими особами, апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано. 
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що працівниками поліції дотримані вимоги закону щодо засвідчення факту керування та відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому твердження апелянта про зворотне не заслуговують на увагу.
Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу та спростовуються сукупністю даних, що містяться в матеріалах провадження.
Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, районним судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп’яніння, тобто у зв`язку з порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Врахувавши вказані обставини місцевий суд призначив ОСОБА_1 фактично мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення  ОСОБА_1 про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.
Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення  ОСОБА_1  – залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.09.2023 про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду Ремез П.М.