УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2023 року
м. Київ
Справа № 758/11964/23
Провадження № 51-7004 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого -       ОСОБА_1 , 
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на  ухвалу Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року,
в с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», про скасування постанови про тимчасовий доступ до речей і документів (в порядку ст. 303 КПК України) у кримінальному провадженні №  42022102070000008 від 14 січня 2022 року задоволено. 
Скасовано постанову прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 05 жовтня 2023 року, винесену в межах кримінального провадження №  42022102070000008 від 14 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у розпорядженні Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд».
Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року відмовлено у  відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року. 
Прокурор звернувся до  Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотивуючи свою скаргу щодо можливості оскарження вищезазначеної ухвали слідчого суді в апеляційному порядку, прокурор посилається, зокрема, на  висновки щодо застосування норм права, висловлені в постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року (провадження 5-142кс(15)17), постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року (провадження 
№ 13-19кс18 та №  13-16сво18), а також на ч. 6 ст. 9, п. 17 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 24 КПК України. При цьому прокурор зазначає, що слідчим суддею ухвалено рішення, яке не передбачено кримінальним процесуальним законом, оскільки положеннями ст. 303 КПК України (рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на його оскарження) визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а оскаржуване адвокатом рішення не  відноситься до переліку тих, оскарження яких передбачено на стадії досудового розслідування, в порядку визначеному ст. 303 КПК України. При цьому, прокурор вказує й на те, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України винести рішення, зокрема, про тимчасовий доступ до речей і документів, у разі введення воєнного стану та якщо відсутня об`єктивна можливість виконання слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 140, 163, 164, 170, 173, 206, 219, 232, 233, 234, 235, 245-248, 250, 294 КПК України, має керівник відповідного органу прокуратури. А тому, зважаючи на наведене, прокурор просив переглянути в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про скасування постанови про тимчасовий доступ до речей і документів, яка на його думку є незаконною та такою, що прийнята поза межами повноважень слідчого судді.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучену до неї копію оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Як передбачено ч. 4 ст. 615 КПК України, скарги на будь-які рішення, дії чи бездіяльність прокурора, слідчого, прийняті або вчинені ним на виконання повноважень, визначених цією статтею, можуть бути подані до суду. Їх розгляд здійснює слідчий суддя того суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - найбільш територіально наближеного до нього суду, що може здійснювати правосуддя, або іншого cуду, визначеного в порядку, передбаченому законодавством.
Відповідно ж до положень ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
У частинах 1 і 2 ст. 309 КПК України передбачено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. Відповідно ж до частини 3 цієї статті скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під  час підготовчого провадження в суді.
Суд апеляційної інстанції з посиланням на ст. ст. 309, 392 КПК України зазначив, що оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді про скасування постанови прокурора про тимчасовий доступ до речей і документів у  кримінальному провадженні нормами чинного КПК України не передбачено.
При цьому, дійсно, ні у ст. 309 КПК України, ні в самій ст. 615 КПК України, ні в  інших нормах цього Кодексу не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про скасування постанови про тимчасовий доступ до  речей і документів, постановленої у порядку ч. 4 ст. 615 КПК України.
Зважаючи на наведене, оскільки апеляційна скарга прокурора подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а апеляційний суд відмовив у відкритті провадження за його апеляційною скаргою відповідно до  вимог ч. 4 ст. 399 КПК України.
На переконання колегії суддів касаційної інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказана ухвала слідчого судді не може бути переглянута судом апеляційної інстанції, оскільки не входить до  визначеного КПК України переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
На посилання ж прокурора на  правові висновки, висловлені в постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду України, колегія суддів вказує на те, що на відміну від наведених прокурором справ, у цьому кримінальному провадженні скарга стороною захисту була подана в порядку ч.  4 ст.  615 КПК України і відповідно слідчий суддя постановив ухвалу в межах процедури, яка передбачена кримінальним процесуальним законом. Тому зазначені висновки Верховного Суду України та Верховного Суду не  можуть бути застосовані в цій ситуації. 
За таких обставин, відмовивши у відкритті апеляційного провадження за  апеляційною скаргою прокурора, суд апеляційної інстанції діяв відповідно до  вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
 
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                                    ОСОБА_3