ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
(додаткова)
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/2239/22	
Південно-західний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Ярош А.І.,
Суддів: Г.І. Діброви, Н.М. Принцевської

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.
за участю представників учасників справи:
від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА": Тетеря С.І.
від Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН": Куцевол Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі 
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА"            про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу 
при розгляді апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" та Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН"
на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2023 року та на додаткові рішення від 10.07.2023, в м. Одесі (суддя в І інстанції  Гут С.Ф.,)
у справі №916/2239/22
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА"
до відповідача: Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН"
про 6  823  608,00 грн

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" 6  823 608 грн штрафу.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.06.2023 у справі №916/2239/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" до Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" про стягнення 6  823 608 грн задоволено частково; стягнуто з Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА"  3  411 804 грн штрафу та 102  354,12 грн судового збору; у задоволені решти позовних вимог відмовлено.
Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; стягнуто з Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" 40000 грн витрат на професійну правничу допомогу у справі № 916/2239/22; в задоволенні решти заяви відмовлено.
Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22 у задоволенні заяви Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" 53650 грн витрат за надання правової допомоги відмовлено.
Постановами Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 у справі №916/2239/22 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" та Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2023 та на додаткові рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22 залишені без задоволення; рішення від 13.06.2023 та додаткові рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22 залишено без змін.
05.10.2023 до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" про ухвалення додаткового рішення, в якому останнє просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, понесені ним у зв`язку з розглядом справи №916/2239/22 у суді апеляційної інстанції, а саме 21 941,16 грн.
Заява обгрунтована тим, що у зв?язку з відмовою у задоволенні апеляційних скарг ПАП "ДЗВІН" на оскаржувані судові рішення, враховуючи основні засади (принципи) господарського судочинства про відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення та з урахуванням приписів п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь половину понесених ним витрат на правничу допомогу, що становить суму у розмірі 21 941,16 грн.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" про ухвалення додаткового рішення у справі №916/2239/22 призначено на 17.10.2023 о 12:30.
У судовому засіданні в режимі відеоконференції 17.10.2023 представник позивача наполягав на задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, представник відповідача просив відмовити у задоволенні вищезазначеної заяви.
Обговоривши доводи та вимоги заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" про ухвалення додаткової постанови, судова колегія вважає, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали    докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частинами 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Разом з тим, ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє  клопотання  про  зменшення витрат  на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі  докази  подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).
З матеріалів справи вбачається, що 28.05.2019 р. між ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЕВЕРЛІҐАЛ" (Об`єднання) укладено договір про надання правової допомоги № 19/05-03 (Договір), у відповідності до пункту 1.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Об`єднання зобов`язується надавати Клієнту усі види правової допомоги, передбачені ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі - "Правова допомога"), а Клієнт – оплачувати надану Об`єднанням Правову допомогу.
Правова допомога надається адвокатами Об`єднання, їх помічниками, а також іншими адвокатами, залученими до виконання Договору Об`єднанням відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (пункт 1.2 Договору).
Для надання Правової допомоги Клієнту особам, визначеним у п. 1.2 Договору, надаються такі повноваження представляти інтереси Клієнта в усіх судах загальної юрисдикції України з усіма процесуальними правами та обов`язками, які надано законом позивачу, заявнику, відповідачу, заінтересованій особі, третій особі, зокрема, але не виключно підписувати та подавати від імені Клієнта заяви про видачу судового наказу, позовні заяви, інші заяви по суті справи, заяви про забезпечення позову, заяви про забезпечення доказів, заяви та клопотання з процесуальних питань, а також заперечення проти заяв і клопотань та інші процесуальні документи; знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються інтересів Клієнта; ознайомлюватися з матеріалами справ, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень… (пункт 1.3.1 Договору).
Сторони погоджують надання конкретних видів Правової допомоги: шляхом підписання додатку до Договору; або шляхом надходження Об`єднанню від Клієнта запиту на надання Правової допомоги (пункт 1.5 Договору).
Розмір винагороди Об`єднання за надання Правової допомоги та порядок її оплати Клієнтом, а також компенсації Клієнтом фактичних витрат Об`єднання, пов`язаних з наданням Правової допомоги, визначається у додатках до Договору (пункт 3.1 Договору).
Оплата вартості Правової допомоги, передбаченої цим Договором, є беззаперечним доказом її належного надання Об`єднанням та прийняття Клієнтом (пункт 3.2 Договору).
Договір є укладеним на строк до 31 грудня 2020 року включно. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Клієнта від обов`язку оплатити вартість наданої Об`єднанням правової допомоги (пункт 4.2 Договору).
Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.
15.12.2021 року між Товариством та АО "ЕВЕРТАЛ" було укладено Додаткову угоду Nє 21/12/15-1 до Договору, яким продовжено строк його дії до 31.12.2023 року включно.
Також до вказаного Договору 04.07.2023 року його сторонами було укладено Додаткову 23/07/04-1, якою Договір було доповнено Додатком №23/07/04-1.
З пункту 1 Додатку вбачається, що його сторони погодили, що Об`єднання надає Позивачу професійну правничу (правову) допомогу щодо представництва його інтересів під час апеляційного перегляду Оскаржуваних судових рішень, що включає зокрема, але не виключно: підготовку та подання від імені Позивача апеляційних скарг на Оскаржувані судові рішення, клопотань, інших необхідних процесуальних документів, вчинення інших дій, необхідних для надання ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" правничої допомоги, у межах повноважень, визначених у п. 1.3 Договору. 
Згідно з п. 2 Додатку розмір винагороди Об`єднання за надання професійної правничої (правової допомоги, обсяг якої визначено у п. 1 цього Додатку до Договору, становить грошову суму в національній валюті У країни (гривні), еквівалентну 1200 доларів США. 
Як вбачається з п. 3 Додатку, ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" сплачує АО "ЕВЕРГАЛ" винагороду у національній валюті України (гривні) за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на день виставлення Об`єднанням рахунку на оплату, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання рахунку.
Відповідно до п. 4 Додатку за результатами наданих послуг у межах професійної правничої (правової) допомоги, обсяг якої визначено у п. 1 Додатку, Сторони підписують акт приймання-передачі наданих послуг у межах професійної правничої (правової) допомоги. 
З метою виконання п. 4 Додатку 03.10.2023 року АО "ЕВЕРГАЛ" і ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" підписали акт приймання-передачі наданих послуг у межах професійної правничої допомоги Nє 23/07/04-1.
У відповідності до акту Nє 23/07/04-1 об`єднанням було надано, а клієнтом прийнято юридичні послуги у межах професійної правничої допомоги, що передбачені у Договорі та Додатку №23/07/04-1 від 04.07.2023 до Договору, а саме:
1.1 підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційних скарг на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2023 року та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 року у справі Nє 916/2239/22; 
1.2 підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду відзивів на апеляційні скарги Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2023 року та додаткові рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 року у справі №916/2239/22; 
1.3 підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду клопотань про проведення судових засідань у справі №916/2239/22 у режимі відеоконференції; 
1.4 представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях у справі №916/2239/22 у Південно-західному апеляційному господарському суді у режимі відеоконференції, що мали місце 03.10.2023 року; 
1.5 підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №916/2239/22; 
1.6 підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду детального опису наданих послуг у процесі надання професійної правничої допомоги у межах справи №916/2239/22 під час її розгляду у суді апеляційної інстанції. 
2. Вартість наданих Послуг становить 43 882,32 грн (сорок три тисячі вісімсот вісімдесят дві гривні 32 копійки). Сторони підтверджують, що Послуги надані в повному та належному обсязі, якісно та вчасно. Клієнт не має жодних претензій або зауважень щодо отриманих послуг за дим Актом.
Поряд з цим, представником позивача у заяві про ухвалення додаткового рішення зазначено, що загальний час, витрачений Об`єднанням на надання позивачу послуг, передбачених у Додатку до договору, орієнтовно складає щонайменше 26 годин, а саме:
1. підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційних скарг на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2023 року та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 року у справі Nє 916/2239/22 – 11 годин;
2. підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду відзивів на апеляційні скарги Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2023 року та додаткові рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 року у справі №916/2239/22 – 10 годин;
3. підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду клопотань про проведення судових засідань у справі №916/2239/22 у режимі відеоконференції – 1 година;
4. представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях у справі №916/2239/22 у Південно-західному апеляційному господарському суді у режимі відеоконференції, що мали місце 03.10.2023 року – 1 година;
5. підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №916/2239/22 – 1 година;
6. підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду детального опису наданих послуг у процесі надання професійної правничої допомоги у межах справи №916/2239/22 під час її розгляду у суді апеляційної інстанції – 2 години.
Представник позивача вказує, що якщо обчислювати винагороду АО «ЕВЕРЛІГАЛ» погодинно, з урахуванням зазначених годин витраченого часу та загальну вартість послуг, передбачену у Додатку до Договору, можна дійти висновку, що вартість однієї години часу, витраченого Об`єднанням при наданні позивачу послуг у межах цієї справи, дорівнює приблизно 46 доларам.
Отже, колегія суддів вважає доведеним факт надання АО «ЕВЕРЛІГАЛ» послуг з надання правової допомоги.
Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що за наслідками здійсненої оцінки розміру витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК України, та враховуючи обсяг виконаних АО «ЕВЕРЛІГАЛ» робіт, суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції, з огляду на наступне.
За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
В той же час, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові №922/445/19 від 03.10.2019 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Тобто, "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку викладеному у вищевказаній постанові.
При цьому, у постанові від 05.10.2021 у справі №907/746/17 колегія суддів Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.
Отже, загальне правило розподілу судових витрат передбачене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте у частині 5 наведеної статті цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.09.2022 у справі № 911/1512/13).
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України").
Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічна правова позиція щодо застосування норми права викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.
Суд апеляційної інстанції при зменшенні витрат на правову допомогу  також  враховує:
-чи змінювалася  правова  позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; 
-чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права,  законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими  протилежні  сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та  інші  обставини.  
Аналогічна позиція викладена  у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/20852/20.
Як вбачається з матеріалів справи, правова позиція позивача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору двома судовими інстанціями, а адвокатське об`єднання надавало правову допомогу ТОВ «ЛДК Україна» у двох інстанціях, тому, відповідно, було обізнане у справі з усіма деталями, що з неї випливають.
Отже, заявлений розмір правової допомоги є необґрунтованим у зазначеній вище частині, оскільки крім поданих позивачем апеляційних скарг на рішення та на додаткове рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/2239/22, які залишені без задоволення судом апеляційної інстанції, АО «ЕВЕРЛІГАЛ» додано до Південно-західного апеляційного господарського суду лише один відзив на одну з трьох апеляційних скарг ПАП «Дзвін».
При цьому, вказаний відзив на апеляційну скаргу є аналогічним за змістом з наданою позивачем до суду першої інстанції відповіддю на відзив та запереченням на заяву відповідача щодо порушення підсудності у даній справі.
У договорі про надання правничої допомоги клієнт та адвокат вправі визначити розмір винагороди адвоката за надання клієнту юридичних послуг на власний розсуд. Проте, ці витрати не повинні бути непомірним тягарем для іншого учасника справи, який не є стороною цього договору.
Колегія суддів зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
При цьому, як зазначалося вище, представником позивача у заяві про ухвалення додаткового рішення зазначено, що загальний час, витрачений Об`єднанням на надання позивачу послуг, передбачених у Додатку до договору, орієнтовно складає щонайменше 26 годин, а саме: підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційних скарг на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2023 року та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 року у справі Nє 916/2239/22 – 11 годин; підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду відзивів на апеляційні скарги Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2023 року та додаткові рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 року у справі №916/2239/22 –10 годин; підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду клопотань про проведення судових засідань у справі №916/2239/22 у режимі відеоконференції – 1 година; представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях у справі №916/2239/22 у Південно-західному апеляційному господарському суді у режимі відеоконференції, що мали місце 03.10.2023 року – 1 година; підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №916/2239/22 – 1 година; підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду детального опису наданих послуг у процесі надання професійної правничої допомоги у межах справи №916/2239/22 під час її розгляду у суді апеляційної інстанції – 2 години.
Представник позивача вказав, що якщо обчислювати винагороду АО «ЕВЕРЛІГАЛ» погодинно, з урахуванням зазначених годин витраченого часу та загальну вартість послуг, передбачену у Додатку до Договору, можна дійти висновку, що вартість однієї години часу, витраченого Об`єднанням при наданні позивачу послуг у межах цієї справи, дорівнює приблизно 46 доларам.
Втім, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати (крім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як зазначалось вище, апеляційні скарги ТОВ “Луї Дрейфус Компані Україна” та ПрАП «ДЗВІН» на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2023 року та на додаткові рішення від 10.07.2023 у справі №916/2239/22 залишені без задоволення.
Отже, апеляційний суд звертає увагу ТОВ “Луї Дрейфус Компані Україна” та його представника – адвоката Тетері Світлани Ігорівни (Адвокатське об`єднання “ЕВЕРЛІГАЛ”) на те, що у задоволенні апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю “Луї Дрейфус Компані Україна” було відмовлено.
Також, як вже було зазначено вище, правова позиція позивача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору двома судовими інстанціями, а адвокатське об`єднання надавало правову допомогу ТОВ «ЛДК Україна» у двох інстанціях, тому, відповідно, було обізнане у справі з усіма деталями, що з неї випливають, отже, зазначення позивачем про витрачення 10 годин для складання одного відзиву на апеляційну скаргу, який є аналогічним за змістом і заявами, поданими позивачем до суду першої інстанції, є завищеною.
Складання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції залежить виключно від волевиявлення заявника, а вирішення питання про можливість допуску до участі у розгляді справи представника в режимі відеоконференції покладається на суд. На вказані обставини інша сторона не має та не може мати будь-якого впливу, вони не є ні прямим, ні опосередкованим наслідком її дій або поведінки, не мають безпосереднього зв`язку з розглядом справи по суті, а тому такі витрати не можуть бути покладені на іншу сторону.
Підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення та підготовка детального опису наданих послуг у процесі надання професійної правничої допомоги у межах даної справи  не стосується безпосередньо вирішення спору (розгляду справи), а тому її вартість не може бути включена до суми витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Таким чином, судова колегія, дослідивши матеріали справи дійшла висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу не відповідає в повній мірі критерію розумної необхідності та співмірності таких витрат з огляду на обсяг виконаної роботи під час апеляційного розгляду справи (подання одного відзиву на одну з трьох апеляційних скарг відповідача та участь в судовому засіданні 03.10.2023) та незмінність правової позиції учасників справи у суді апеляційної інстанції (відзив на апеляційну скаргу подібний за змістом з наданою позивачем до суду першої інстанції відповіддю на відзив та заперечення на заяву відповідача щодо порушення підсудності у даній справі), при цьому у цій справі предметом спору є неналежне виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань із оплати вартості погодженого штрафу, тобто не передбачає наявність складних юридичних конструкцій.
Врахувавши результати розгляду справи у суді апеляційної інстанції, а також те, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката у сумі 21  941,16 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їх розміру, такі витрати не мають характеру необхідних та є неспіврозмірним із виконаною роботою. 
З огляду на встановлені судом обставини у системному взаємозв`язку з правовими положеннями Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості, необхідності та пропорційності, зважаючи на те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи, часом, витраченим на виконання відповідних робіт, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, колегія суддів дійшла висновку, що до стягнення підлягають понесені позивачем судові витрати в сумі 4 000,00 грн, що відповідає принципам господарського судочинства, зокрема - забезпеченню дотримання балансу інтересів сторін. 
Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА"  про стягнення витрат на правничу допомогу такою, що потребує часткового задоволення з відмовою в іншій частині.
Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" про ухвалення додаткового рішення у справі №916/2239/22 задовольнити частково.
Стягнути з Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі  4000 грн.
Доручити Господарському суду Одеської області видати наказ.
Додаткова постанова  набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст додаткової постанови складено 19.10.2023.

Головуючий  суддя:                                                            А.І. Ярош

Судді:                                                                                Г.І. Діброва

          Н.М. Принцевська