УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2023 року
м. Київ
 
справа № 163/1531/23
провадження № 51-6246ска23
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на постанову Волинського апеляційного суду від 18 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_5 ,
 
встановив:
 
Волинський апеляційний суд постановою від 18 травня 2023 року відмовив у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Любомльського районного суду Волинської області від 13 липня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 Митного Кодексу України.  
 
У касаційній скарзі адвокат порушується питання про скасування постанови суду апеляційної інстанції, а справу направити на новий апеляційний розгляд.
 
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
 
Статтею 48 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. 
 
В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються 
на її основі і повинні відповідати їй (ст. 8 Основного Закону).
 
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а право на касаційне оскарження - лише у визначених законом випадках.
 
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, 
як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абз. 6 пп. 3.3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
 
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 21 липня 2021 року
№ 5-р (ІІ)/2021 зазначив, що у Кодексі України про адміністративні правопорушення встановлено апеляційний перегляд, у разі оскарження, постанови судді у справах про адміністративні правопорушення, в рамках чого можливим є як розгляд суті справи, так і виправлення допущених судом нижчої інстанції процесуальних помилок, тобто забезпечення перевірки як законності застосування адміністративних санкцій (стягнень), так і суті справи. Застосування припису частини десятої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення не призводить до порушення такої засади судочинства, як забезпечення у визначених законом випадках права на касаційне оскарження судового рішення, права на судовий захист, а отже, цей припис узгоджується з принципом «верховенства права» (правовладдя). Припис частини десятої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення не суперечить частині першій статті 8, частинам першій, другій статті 55, пунктові 8 частини другої статті 129 Конституції України.
 
КУпАП не передбачено можливості касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення. За правилами ст. 294 цього Кодексу постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду, при цьому постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає. В тому числі КУпАП не передбачає і касаційне оскарження постанов суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративне правопорушення.
 
Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлені у ст. 294 КУпАП  відповідають визначеним Конституцією України основним засадам судочинства і є пропорційними та обґрунтованими. 
Підстави і порядок перегляду Верховним Судом судових рішень у справах про адміністративні правопорушення передбачено лише главою 21-1 КУпАП. Єдиною підставою такого перегляду законодавець визнав встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.
Крім того, ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК)  визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, однак оскаржувані постанови до цього переліку не входять.
 
Відповідно до положень ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, ст. 424 КПК  рішення судів у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
 
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана 
на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
 
Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 294 КУпАП, статтями 424, 428 КПК, Верховний Суд
 
постановив:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 на постанову Волинського апеляційного суду від 18 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_5 .
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                               ОСОБА_6                                            ОСОБА_3