ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 23-з/803/1224/23 Справа № 185/8377/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О.  Суддя у 2-й інстанції -                 Піскун О . П . 	

ПОСТАНОВА

02 листопада 2023 року                                                                м. Дніпро
       Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П. , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника Савченка Сергія Анатолійовича  про відвід судді Джерелейко О. Є.  від участі у розгляді апеляційної скарги захисника на  Савченка С. А.   постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 130, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 
       за участю:
       захисника                                         Савченка С. А. 
ВСТАНОВИЛА :
       30 жовтня 2023 року у провадження судді надійшла заява захисника Савченка С. А. про відвід судді Джерелейко О. Є. від участі у розгляді апеляційної скарги захисника на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.
       Заява подана на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме, що у цій справ наявні обставини, що викликають сумнів у неупередженості судді Джерелейко О. Є .
       Захисник Савченко С. А. вважає, що вважає, що суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О. Є. буде упереджено ставитись до розгляду цієї справи з тих підстав, що суддя Джерелейко О. Є. слухала його апеляційну скаргу на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.06.2022 щодо ОСОБА_6 , якого було визнано винуватим за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України. 
       Під час розгляду справи суддя Джерелейко О. Є. , на його думку, вчинила дисциплінарний проступок, за що підлягає притягненню, зокрема до дисциплінарної відповідальності, а саме шляхом зловживання службовим становищем привласнила разом з іншими членами колегії суддів документи, що належали стороні захисту (висновок судово-медичної експертизи, який був зроблений за клопотанням сторони захисту і за кошт сторони захисту). Враховуючи особливий порядок притягнення суддів відповідальності, захисником була скерована відповідна скарга до Вищої Ради Правосуддя, копія якої додана до заяви про відвід і докази її направлення до ВРП.
       Вважає, що за таких обставин суддя судової палати судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О. Є. не може об`єктивно розглядати цю справу та підлягає відводу. 
       Посилається на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК (обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні) суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
       В судовому засіданні захисник підтримав заяву про відвід, надав пояснення аналогічні доводами та аргументам, які викладені в заяві і просив її задовольнити.
       Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши підстав для відводу судді Джерелейко О. Є. , доходжу висновку про відсутність підстав для задоволення заяви захисника, виходячи з наступного.
       Кодекс України про адміністративні правопорушення не регламентує поняття «відвід судді» та процесуальну форму його вирішення. 
       Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
       Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі- ЄКПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
       Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
       Як слідує з рекомендацій Ради суддів України, сформульованих у п. 4 рішення № 34 від 06.06.2017 (далі - Рішення РСУ), у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією. 
       Найближчою за змістом правового регулювання суспільних відносин, що виникають у межах справ про адміністративні правопорушення, є КПК.
       Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
       Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК відвід повинен бути вмотивованим. 
       При цьому, у п. 2 вказаного рішення РСУ слідує, що наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя, відкриття дисциплінарного провадження за такою скаргою не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи. 
       Як встановлено матеріалами справи у провадження судді Джерелейко О. Є. надійшла апеляційна скарга захисника Савченка С. А. на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, якій захисник заявив відвід з вказаних вище підстав.
       Пунктом першим статті 6 ЄКПЛ кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відтак безсторонність суду, зміст якої полягає у відсутності упередженості або необ`єктивності, є однією з гарантій, покликаних забезпечити загальну справедливість судового провадження. Дотримання її відповідно до усталеної практики ЄСПЛ встановлюється за двома критеріями: суб`єктивним та об`єктивним.
       Безсторонність за суб`єктивним критерієм означає, що суддя не виявляв особистої упередженості або зацікавленості у результатах розгляду справи. Особиста безсторонність презюмується доти, доки з урахуванням поведінки та/або особистих переконань конкретного судді не буде доведено протилежного. 
       Об`єктивна безсторонність вимагає забезпечення самим судом, зокрема його персональним складом, достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви в його об`єктивності та неупередженості (рішення у справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року (заява № 10644/08, пункт 56)). 
       У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, підлягає перевірці наявність або відсутність переконливих фактів, які можуть викликати сумнів у його безсторонності. Це означає, що під час з`ясування питання про існування причин припускати небезсторонність судді вирішальною є не позиція заінтересованої сторони, а обґрунтованість відповідного побоювання. Об`єктивний критерій зазвичай стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження (рішення у справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року, заява № 10644/08, пункт 56).
       Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N 4785/02, рішення від 10 грудня 2009року, п. 66, 67).
       До заяви про відвід захисник долучив копію його скарги до Вищої Ради Правосуддя в якій, він за змістом зазначає, що під час апеляційного розгляду кримінального провадження клопотання захисника було частково задоволено, а в частині повернення висновку судово-медичної експертизи було відмовлено, у зв`язку з чим захисник звернувся зі скаргою на дії колегії суддів до Вищої Ради Правосуддя про притягнення, в тому числі суддю Джерелейко О. Є. до дисциплінарної відповідальності.
       Зі змісту дисциплінарної скарги слідує, що фактично захисник не погоджується з процесуальним рішенням колегії суддів, прийнятим у межах кримінального провадження. 
       Матеріали провадження не містять жодних даних про можливу необ`єктивність чи упередженість судді Джерелейко О. Є. , а захисник відповідних даних не наводить. Не встановлено у справі й існування будь-яких особистих чи інших позапроцесуальних зв`язків судді зі службовими особами, які направили до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення та/або заінтересовані у її результатах. Жодних підстав для обґрунтованого припущення протилежного заява захисника не містить. 
       Факт участі судді Джерелейко О. Є. у складі колегії суддів, яка розглядала кримінальне провадження у якому адвокат Савченко С. А. брав участь у статусі захисника, не виключає її участь у розгляді даної справи про адміністративне правопорушення і не свідчить про упередженість або необ`єктивність судді. Також і факт звернення захисника до Вищої Ради Правосуддя з дисциплінарною скаргою на колегію суддів не є підставою для висновку про упередженість судді до когось з учасників процесу.
       У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява №33958/96, п.44, ECHR 2000-XII, у справі «Газета «Україна-Центр» проти України», заява №16695/04, рішення від 15 липня 2010 року, п.31, «Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989року, п. 48).
       Таким чином, суддя доходить висновку, що відомості, зазначені в заяві захисника  Савченко С. А.  про відвід судді Джерелейко О. Є.  не можуть свідчити про упередженість судді, а той факт, що суддя  Джерелейко О. Є.  брала участь в іншому кримінальному провадженні, не виключає її участь здійсненні апеляційного перегляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим наведені захисникм доводи щодо відводу є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах закону.
       Інших обставин, передбачених ст. 75 КПК заявником не наведено, а тому у задоволенні заяви захисника Савченко С. А. слід відмовити.
Керуючись статтями 7, 294 КУпАП, статтями 75, 80, 81 КПК суддя, 
                                       П О С Т А Н О В И Л А:
       Відмовити в задоволенні заяви захисника Савченка Сергія Анатолійовича про відвід судді Джерелейко О. Є. від участі у розгляді апеляційної скарги захисника на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_5 за частиною 2 статті 130, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                  О. П. Піскун