УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 711/2741/20
провадження № 61-15717ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,  
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на додаткову ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 лютого              2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року                  у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петренко Світлани Василівни про закінчення виконавчого провадження, боржник - ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби                      у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петренко С. В. (далі - Придніпровський ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ                       (м. Київ)) про закінчення виконавчого провадження.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 січня 2023 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 02 березня 2023 року, скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 22 листопада 2022 року, винесену головним державним виконавцем Придніпровського ВДВС                  у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) Петренко С.В. Зобов`язано головного державного виконавця Придніпровського ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) Петренко С. В. здійснити примусове виконання у повному обсязі рішення суду згідно                                 з виконавчим листом, виданим 05 липня 2022 року Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі № 711/2741/20. Виконавчий лист № 711/2741/20, виданий 05 липня 2022 року Придніпровським районним судом м. Черкаси, повернуто до Придніпровського ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) для продовження його виконання після набрання цією ухвалою законної сили.
У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до місцевого суду із заявою про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, в обґрунтування якої зазначала, що її представником - адвокатом Ковальовим В. М. згідно з договором про надання професійної правової допомоги від 11 серпня 2022 року здійснювалося представництво її інтересів у цій справі. Адвокатом надано такі послуги: здійснено правовий аналіз документів у спірних правовідносинах та надано консультаційні послуги з аналізом судової практики щодо оскарження постанов державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження; підготовлено і подано до суду скаргу на постанову державного виконавця про закриття виконавчого провадження; направлено до суду клопотання про участь                       у судовому засіданні в режимі відеоконференції; прийнято участь у судовому засіданні під час розгляду скарги 11 січня 2023 року.
Вказувала, що загальна вартість вказаних послуг разом з гонораром згідно договору становить 15 000,00 грн. 
Враховуючи викладене, просила суд здійснити розподіл судових витрат шляхом прийняття додаткового рішення про стягнення з Придніпровського ВДВС                                 у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) на її користь 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Додатковою ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2023 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду                        від 26 жовтня 2023 року, заяву адвоката Якуненко О. І. про ухвалення додаткового рішення у справі № 711/2741/20 задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Придніпровського ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ)               на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі                   7 500,00 грн. У задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що при вирішенні справи                     № 711/2741/20 за скаргою ОСОБА_1 питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось, проте, у відповідності до вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України заявницею заявлено про орієнтований розмір витрат на професійну правову допомогу та зазначено про те, що докази фактично понесених витрат будуть надані додатково. Врахувавши незначну складність справи, характер виконаної адвокатом роботи, прийнявши до уваги критерій реальності та розумності розміру адвокатських витрат, суди дійшли висновку про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу                    у розмірі 7 500,00 грн.
02 листопада 2023 року Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Другий ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ)) звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси                від 08 лютого 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року, в якій посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .
У касаційній скарзі як на підставу оскарження судових рішень міститься посилання на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду). Зокрема, у касаційній скарзі  зазначено, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульовані                                у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі                  № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.
Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржувані судові рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження                у цій справі. 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень Верховний Суд дійшов переконання, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування судами норм права при вирішенні питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Такого висновку Верховний Суд дійшов з огляду на таке.
Встановлені судами обставини
У скарзі на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, ОСОБА_1 зазначала, що вона надає орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду скарги та докази фактично понесених судових витрат будуть подані додатково відповідно до вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України.
У межах строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України, заявницею подано заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи надано: договір про надання професійної правничої допомоги від 11 серпня 2022 року, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Агенція правового захисту» в особі старшого партнера, адвоката Ковальова В. М., предметом якого є надання професійної правничої допомоги (адвокатських послуг) щодо захисту та представництва інтересів замовниці                          у судових органах всіх інстанцій, органах ДВС, приватних виконавців, банківських установах, правоохоронних і контролюючих органах та в будь яких інших установах, підприємствах і організаціях; звіт про виконання договору щодо надання професійної правничої допомоги (детальний опис правничої допомоги); акт прийому-передачі наданих послуг від 12 січня 2023 року; рахунок від 12 січня 2023 року за договором про надання правової допомоги від 11 серпня 2022 року.
Відповідно до звіту про виконання договору щодо надання професійної правничої допомоги (детальний опис правничої допомоги) від 12 січня 2023 року та акта прийому-передачі наданих послуг від 12 січня 2023 року, на виконання умов вказаного договору, адвокатом Ковальовим В. М. надані послуги щодо захисту прав та інтересів ОСОБА_1 як стягувача, а саме: здійснено правовий аналіз документів у спірних правовідносинах та надано консультаційні послуги з аналізу судової практики щодо оскарження постанов державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження; підготовлено і подано до Придніпровського районного суду м. Черкаси скаргу від 01 грудня 2022 року на постанову державного виконавця Петренко С. В. від 22 листопада 2022 року про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1; направлено у Придніпровський районний суд м. Черкаси клопотання від 12 грудня 2022 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду; прийнято участь у судовому засіданні у Придніпровському районному суді м. Черкаси під час розгляду скарги, яке відбулося 11 січня 2023 року о 14.30.
Загальна вартість вказаних послуг разом з гонораром адвоката згідно договору становить 15 000,00 грн.
Згідно пункту 3 акта прийому-передачі наданих послуг від 12 січня 2023 року, за домовленістю сторін оплата здійснюється шляхом видачі готівкових грошових коштів або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця (адвоката) після надання відповідних послуг, але не раніше ніж через 90 днів після набрання ухвалою суду від 11 січня 2023 року у справі № 711/2741/20 законної сили та фактичного стягнення присудженої суми заборгованості.
Суди, визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі                      7 500,00 грн, виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.  
Такий висновок судів попередніх інстанцій є обґрунтованим з огляду на таке.
Нормативно-правове обґрунтування
Кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав (стаття 59 Конституції України).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час ( стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Водночас, цивільно-процесуальним законодавством сформовані критерії, які підлягають застосуванню при визначенні розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу на користь сторони, яка виграла справу.
За змістом частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані                       з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частин третьої - шостої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).
За змістом частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Таким чином, ЦПК України передбачено основні критерії, які підлягають врахуванню при визначенні та розподілі судових витрат у вигляді правничої допомоги: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру та співмірність зі складністю справи і пропорційність до ціни позову.
Тож, сторона спору у договорі зі своїм адвокатом може визначати будь-яку ціну адвокатських послуг. Проте, суд, за результатами розгляду справи, здійснюючи розподіл судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний враховувати критерії, визначені законом.
Таке тлумачення норм процесуального закону узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ)
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Висновки Верховного Суду
При вирішенні питання щодо відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу судами попередніх інстанцій враховано складність справи, характер виконаної адвокатом роботи та керуючись принципом реальності та розумності розміру адвокатських витрат, визначено розмір витрат, який підлягає відшкодуванню, а саме 7 500,00 грн.
Ураховуючи критерії розумності, співмірності та необхідності, Верховний Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо стягнення 7 500,00 грн                           у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вказаний розмір судових витрат є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаної адвокатом роботи. 
ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) не скористався своїм процесуальним правом та не надав до суду заперечень щодо заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, понесених нею на професійну правничу допомогу
Відповідно до висновків, сформульованих у постановах Великої Палати Верховного Суду 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та від 12 травня 2020 рок                      у справі № 904/4507/18, при визначенні суми відшкодування суд має виходити                  з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суди, зменшуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з Придніпровського ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) на користь ОСОБА_1 до 7 500,00 грн, дійшли обґрунтованого висновку про те, що саме такий розмір буде відповідати критеріям реальності та розумності розміру адвокатських витрат з урахуванням незначної складності справи та характеру виконаної адвокатом роботи.
Щодо доводів касаційної скарги 
У касаційній скарзі як на підставу оскарження судового рішення міститься посилання на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду). Зокрема, у касаційній скарзі зазначено, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульовані                              у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі                 № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.
Оскаржувані судові рішення не суперечать зазначеним висновкам Верховного Суду, оскільки у приведених як приклад справах, визначаючи наявність підстав               та розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суди виходили з доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх                               у сукупності. Однак вирішення питання про наявність підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та визначення її розміру вирішується                    у кожному конкретному випадку, з урахуванням поданих сторонами доказів. Крім того, у справі, про перегляд якої подано касаційну скаргу, судами враховано реальність та необхідність понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.
Доводи касаційної скарги про те, що з урахуванням співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, розумності витрат, суди повинні були відмовити ОСОБА_1 у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу з мотивів їх неспіврозмірності із сумою заявленого відшкодування,                     є необґрунтованими, оскільки суди попередніх інстанцій, зменшуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу до 7 500,00 грн, виходили з критерію реальності адвокатських витрат і критерію розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу, реально витрачений адвокатом час на надання послуг та їх обсяг, а тому їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору та є співмірним із складністю справи.
Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій.
Враховуючи, що ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2023 року та постанова Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року               постановлені з правильним застосуванням норм процесуального права, тож касаційна скарга є необґрунтованою, відповідно, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі.
Керуючись пунктом 1 частини другої, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на додаткову ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петренко Світлани Василівни про закінчення виконавчого провадження, боржник - ОСОБА_2 , відмовити. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Судді                                                                                                                       О. В. Ступак

 
І. Ю. Гулейков

 
С. О. Погрібний