ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
21 листопада 2023 року
м. Харків
справа № 619/2917/23
провадження №22-ц/818/2232/23
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря: Сізонової О.О.
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 , 
відповідач -  ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Нечитайло Маргарити Олегівни про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви,
за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 03 липня 2023 року, постановлену суддею Жорняк О.М.
в с т а н о в и в :
29 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просила накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках в установах банків та належать ОСОБА_2 в межах суми боргу у розмірі 597025,00 грн та накласти заборону відчуження нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_2 , в межах суми боргу в розмірі 597 025,00 грн.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 03 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Накладено заборону відчуження нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , в межах суми боргу в розмірі 597 025,00 грн. В іншій частині заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що копію ухвали не отримувала, оскільки судом її не було направлено. Ухвала винесена без будь-яких позовних вимог та постановлена передчасно, оскільки будинок, що належить апелянту та її сину пошкоджений внаслідок бойових дій.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду. 
Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.
У відповідності до ч.3ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами .
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.
Як вбачається з матеріалів справи, 29 червня 2023 року, подаючи заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , зазначила, що нею буде подано позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
До заяви про забезпечення позову додані копії боргових розписок на 8000,00 доларів США та 5000,00 доларів США (а.с.21-22).
У липні 2023 року ОСОБА_1 та  ОСОБА_3 , звернулися до суду із позовом про стягнення боргу.
Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 31 липня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №619/3239/23 за позовом  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_3 до  ОСОБА_2 . Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.
Як свідчать матеріали справи, вжиті судом заходи забезпечення позову є співмірними заявленим вимогам.
Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, у визначений судом спосіб.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст.375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.367,368,374,375,381,382,383,384ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 03 липня 2023 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Головуючий:                                                        О.В. Маміна

Судді:                                                                Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний текст постанови складено 22.11.2023 року