РІШЕННЯ
Іменем України

22 листопада 2023 року 
м. Київ

справа №9901/109/20
адміністративне провадження № П/9901/109/20  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючої судді - Блажівської Н.Є.,
суддів: Білоуса О.В., Гімона М.М., Желтобрюх І.Л., Ханової Р.Ф., 
за участі:
секретаря судових засідань: Жураковської Б.М.,
представника Відповідача: Петренко Ю.В.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України 
про визнання протиправним та нечинним рішення в частині,
В С Т А Н О В И В:
І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.
17 квітня 2020 року до Верховного Суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі також - Позивач, ОСОБА_1 ) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (надалі також - Відповідач, ВККСУ, Комісія), у якій Позивач просив визнати протиправним та нечинним з моменту його прийняття абзац 3 рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 05 червня 2019 року №392/ко-19 про визнання судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 таким, що відповідає займаній посаді, в частині визначення порядку набрання чинності цим рішенням.
ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ДОВОДІВ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає про те, що відповідно до пункту 20 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» (надалі - Закон №1402) кваліфікаційне оцінювання суддів щодо відповідності займаній посаді проводиться колегіями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. 
За результатами кваліфікаційного оцінювання Позивача Комісією було ухвалено рішення від 05 червня 2019 року №392/ко-19 про те, що він як суддя Рівненського окружного адміністративного суду набрав 789,25 балів та відповідає займаній посаді. При цьому, в абзаці третьому резолютивної частини рішення вказано, що це рішення набирає чинності відповідно до підпункту 4,10.8 пункту 4.10 розділу IV Регламенту.
Оскільки Висновок Громадської ради доброчесності (надалі - ГРД) про невідповідність судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики (надалі також - Висновок), який надійшов на електронну адресу ВККСУ 31 травня 2019 року, подано ГРД з порушенням підпунктів 4.10.1, 4.10.3 Регламенту ВККСУ, затвердженого рішенням ВККСУ від 13 жовтня 2016 року №81/зп-16 (надалі також - Регламент), Комісією ухвалено рішення про залишення цього Висновку без розгляду.
На думку Позивача, застосування підпункту 4.10.8 пункту 4.10 Регламенту в частині того, що рішення про підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді за наявності Висновку ГРД передбачає ухвалення протокольного рішення про винесення на розгляд Комісії у пленарному складі питання щодо підтримки зазначеного рішення й набирає чинності у разі його підтримання не менш як одинадцятьма членами ВККСУ, може мати місце у разі подання Висновку ГРД з дотриманням строку його подання, правил щодо його складання та який не був залишений колегією ВККСУ без розгляду. Вважає, що залишення Висновку ГРД без розгляду означає неможливість його подальшого розгляду та врахування у межах процедури кваліфікаційного оцінювання судді на будь-якій стадії як такого, якого не існує та його оцінку як такого, що не поданий.
Також, на думку Позивача, рішення ВККСУ від 05 червня 2019 року в частині щодо набрання чинності в порядку, визначеному підпунктом 4.10.8 пункту 4.10 розділу IV Регламенту, не містить обґрунтувань та мотивів, якими керувалась Комісія, ухвалюючи його, незважаючи на те, що це обумовлює настання юридично значимих наслідків для Позивача у вигляді необхідності подальшої підтримки рішення Комісії у пленарному складі.
Відповідач не погоджується з доводами заявленого позову і у відзиві на позовну заяву зауважує, насамперед, на тому, що кваліфікаційне оцінювання судді ОСОБА_1. на предмет відповідності займаній посаді проведено ВККСУ відповідно до статті 88 Закону №1402 та у порядку, визначеному Положенням про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженим рішенням Комісії від 03 листопада 2016 року №143/зп-16 (у редакції рішення Комісії від 13 лютого 2018 року №20/зп-18).
Щодо незгоди Позивача з рішенням ВККСУ від 05 червня 2019 року №392/ко-19 в оскаржуваній частині щодо порядку набрання ним чинності пояснює, що оскільки Висновок було подано ГРД  без дотримання вимог підпунктів 4.10.1, 4.10.3 пункту 4.10 розділу IV Регламенту, колегія Комісії, врахувавши думку судді, вирішила залишити його без розгляду. Водночас, у ході проведення співбесіди з Позивачем, окрім іншого, було досліджено та обговорено, інформацію, яка містилась у Висновку. Разом з тим, нормою абзацу 2 частини першої статті 88 Закону №1402 закріплено проведення пленарного засідання Комісії задля підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді саме за наявності негативного Висновку ГРД.
Що ж до тверджень Позивача про винесення рішення ВККСУ від 05 червня 2019 року №392/ко-19 в оскаржуваній частині за відсутності мотивів його ухвалення, наполягає на тому, що підставою для ухвалення цього рішення в частині порядку набрання ним чинності слугували висновки колегії ВККСУ щодо відповідності Позивача займаній посаді за наявності Висновку ГРД, що вимагає, як передбачено у абзаці 2 частини першої статті 88 Закону №1402, його підтримання Комісією у пленарному складі.
Звертає увагу на висновки Верховного Суду по справах №9901/381/19, №9901/489/19, №9901/416/19 в питанні застосування норми абзацу 2 частини першої статті 88 Закону №1402 щодо подолання негативного Висновку ГРД на пленарному засіданні Комісії, які зводяться до того, що якщо у процесі кваліфікаційного оцінювання з`являється висновок ГРД, то тоді закон імперативно й безальтернативно визначає, коли рішення Комісії у складі колегії про здатність судді здійснювати правосуддя у відповідному судді набирає сили остаточного, а також хто, яким чином й якою кількістю голосів має підтримати таке рішення - Комісія у пленарному складі, яка на своєму засіданні надає відповідь, з-поміж іншого, й на питання щодо дійсності, достовірності, об`єктивності, правдивості, дотримання форми, строку та порядку затвердження і подання Висновку ГРД.
Інакше кажучи, як зазначає Відповідач, безвідносно до змісту та форми Висновку ГРД, у разі його подання до ухвалення рішення колегією Комісії про здатність судді здійснювати правосуддя у відповідному суді, тобто достатньо самого факту негативного Висновку ГРД, - питання підтримання цього рішення колегії ВККСУ виноситься на розгляд Комісії у пленарному складі для його підтримання. Тільки з цим абзац 2 частини першої статті 88 Закону №1402 пов`язує набрання рішенням ВККСУ про здатність судді здійснювати правосуддя у відповідному суді чинності.
Тому наполягає, що положення частини першої статті 88 Закону №1402 застосовуються у випадку наявності висновку ГРД про невідповідність судді критеріям професійної етики та доброчесності незалежно від дотримання ГРД строків подачі висновку до Комісії. Тож рішення за результатом кваліфікаційного оцінювання Позивача, зокрема й в оскаржуваній частині, ухвалено у встановленому порядку й таким не допущено порушення прав та інтересів Позивача.
У додаткових поясненнях Позивач наполягає на тому, що поданий до ВККСУ 31 травня 2019 року Висновок ГРД не був оцінений Відповідачем як Висновок, оскільки був складений та поданий без дотримання вимог 4.10.1 пункту 4.10. Регламенту, тому Комісія обґрунтовано залишила його без розгляду. Вважає, що Відповідач, діючи у складі колегії, на виконання вимог 4.10.1 пункту 4.10 розділу IV Регламенту реалізував надані йому повноваження та вирішив юридичну долю питання, пов`язаного з наявністю Висновку ГРД. При цьому формулювання «за наявності висновку» для цілей винесення питання щодо підтримання рішення колегії ВККСУ про підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді, на думку Позивача, передбачає те, що Висновок ГРД був поданий з дотриманням вимог щодо строків та правил його складання (підпункти 4.10.1, 4.10.3 Регламенту) та не був залишений колегією ВККСУ без розгляду, тобто щодо якого не прийнято рішення Комісії про вирішення його юридичної долі як такого, що не підлягає розгляду. Водночас, Комісія мала б прийняти також і протокольне (окреме), як вважає Позивач, рішення про винесення на розгляд Комісії у пленарному складі питання щодо підтримки рішення про підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді. Проте такого рішення Комісією у цій справі не приймалось.
В аспекті юридичної визначеності та передбачуваності дії правових норм Позивач зауважує на тому, що на день проведення співбесіди діяли підпункти 4.10.1, 4.10.3, 4.10.8 пункту 4.10 Регламенту у відповідній редакції, які були сформульовані достатньо ясно, чітко та передбачувано для усіх учасників правовідносин. Очікуваним та передбачуваним наслідком дії цих норм є те, як переконаний Позивач, що Висновок ГРД вважається неподаним якщо такий отримано Комісією з порушенням визначеного у абзаці третьому підпункту 4.10.1 пункту 4.10 Регламенту строку. 
Також, на думку Позивача, положеннями Закону №1402 участі ВККСУ у пленарному складі у процедурі оцінювання відповідності судді займаній посаді не передбачено. 
У поданих поясненнях Позивач також наводить обґрунтування звернення до суду з цим позовом щодо захисту інтересів у сфері публічної служби прагненням завершення тривалої процедури кваліфікаційного оцінювання та устабільнення статусу Позивача як судді, який підтвердив здатність здійснювати правосуддя.
Представник Позивача подав заяву, у якій просив провести судовий розгляд справи за відсутності Позивача та його представника врахувавши надані додаткові письмові пояснення.
Представник Відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила у його задоволенні відмовити.
ІІІ. КЛОПОТАННЯ СТОРІН ТА ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 квітня 2020 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів Верховного Суду: Блажівська Н.Є. (головуюча суддя), Білоус О.В., Желтобрюх І.Л., Олендер І.Я., Ханова Р.Ф.
Ухвалою Верховного Суду від 10 червня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з цим позовом та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ВККСУ про визнання протиправним та нечинним рішення в частині. При цьому, розглянувши клопотання Позивача про поновлення строку звернення до суду Суд зазначив про те, що на стадії відкриття провадження у справі Суд обмежений можливістю з`ясування обставин поважності причин пропущення строку звернення до суду, тому на цій стадії Суд визнав достатніми обґрунтування Позивача про поважність причин його пропуску та наявність підстав для його поновлення. Водночас, Суд зауважив щодо наявності підстав для вирішення питання дотримання строків звернення Позивачем до суду, передбачених статтею 122 КАС України, у судовому засіданні.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 серпня 2020 року проведено повторний автоматичний розподіл справи №9901/109/20, за результатами якого замість судді-учасника колегії Олендера І.Я. введено суддю-учасника колегії Гімона М.М .
Ухвалою Верховного Суду від 06 серпня 2020 року витребувано у ВККСУ копію протоколу засідання від 05 червня 2019 року в частині проведення співбесіди із ОСОБА_1 , в якому зафіксовано хід співбесіди від початку до її закінчення; витяги (роздруківки) з відповідних систем діловодства щодо надходження поштової кореспонденції з 25 по 26 липня 2019 року, а також електронної кореспонденції з 07 по 08 жовтня 2019 року; роздруківки (скріншоти) щодо надходження на електронну адресу zvernennia@vkksu.gov.ua звернень 07 жовтня 2019 року з 14 год. 00 хв по 16 год. 00 хв.
Ухвалою Верховного Суду 17 вересня 2020 року витребувано: у представника Позивача Харчука В.І. оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу за    №04205 25888478; у АТ «Укрпошта» інформацію щодо поштового відправлення №0420525888478 (його вага; дата його приймання поштовим відділенням для відправлення; прізвище, ім`я та по-батькові відправника; дані щодо адресата цього поштового відправлення; дата отримання адресатом цього поштового відправлення; дані щодо уповноваженого представника адресата, що отримав це відправлення); у ВККСУ інформацію щодо уповноважених осіб на отримання вхідної поштової кореспонденції станом на 25 липня 2019 року та щодо дати виготовлення повного тексту протоколу засідання ВККСУ від 05 червня 2019 року №235.
У судовому засіданні 17 грудня 2020 року колегія суддів порадившись на місці ухвалила звернутись до Рівненського окружного адміністративного суду щодо надання інформації та доказів про отримання рішень, й 21 грудня 2020 року до Рівненського окружного адміністративного суду скеровано запит №9901/109/20/80121/20 щодо повідомлення: дати першого отримання від ВККСУ копії рішення    від 05 червня 2019 року №392/ко-19 про визнання судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 таким, що відповідає займаній посаді; щодо дати першого доведення до відома ОСОБА_1 змісту рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 05 червня 2019 року №392/ко-19.
Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року заяву представника ОСОБА_1 Харчука В.І. про поновлення строку звернення до суду задоволено й поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з цим позовом, визнавши поважними підстави пропуску строку звернення до суду.
Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, витребувано у ВККСУ весь пакет документів, що стосується проходження кваліфікаційного оцінювання судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 , які слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 05 червня 2019 року №392/ко-19.
IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1122/2009 «Про призначення суддів» призначений строком на п`ять років на посаду судді Рівненського окружного адміністративного суду (а.с. 34-37 т. 2). Указом Президента України від 03 квітня 2017 року №95/2017 «Про призначення суддів» ОСОБА_1 призначено на посаду судді Рівненського окружного адміністративного суду безстроково (а.с. 66-67, т. 2).
07 червня 2018 року ВККСУ прийнято рішення №133/зп-18 про призначення кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді за списком згідно із додатком №1, зокрема судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 (а.с. 142-144, т. 2). Цим рішенням також встановлено черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання: перший етап - складення іспиту; другий етап - дослідження досьє та проведення співбесіди.
Рішенням ВККСУ від 30 листопада 2018 року №294/зп-18 затверджено кодовані результати складених суддями 09 липня 2018 року анонімного письмового тестування та практичного завдання в межах процедури кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді згідно з додатками 1 і 2 відповідно, затверджено та оприлюднено на офіційному веб-сайті Комісії декодовані результати першого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді згідно з додатком 3, зокрема судді ОСОБА_1 , допущено до другого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди», у тому числі судді ОСОБА_1 (а.с. 145-148 т. 2)
За результатом анонімного письмового тестування в межах процедури кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді ОСОБА_1 набрав 83,25 балів, а за результатом виконання практичного завдання - 79 балів (а.с. 9-11 т. 2).
Рішенням ВККСУ від 12 грудня 2018 року №313/зп-18 призначено, зокрема, проведення тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей у межах кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді, у тому числі й судді ОСОБА_1 , у складі таких методик: 1) тест загальних (інтелектуальних) здібностей; HCS Integrity Chek TM - Оцінка інтегративності; BFQ-2 Опитувальник «Велика п`ятірка - 2»; MMPI®-2 - Minnesota Multiphasic Personal Inventory - Міннесотський багатоаспектний особистісний опитувальник - друге видання, яке призначено на 30 січня 2019 року; 2) інтерв`ю з психологом для фіналізації консолідованого звіту за результатами всіх методик, яке призначено на 23 лютого 2019 року (а.с. 149-151 т. 2).
Позивач пройшов тестування особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей, за результатами якого складено висновок та визначено рівні показників критеріїв особистісної компетентності, соціальної компетентності, професійної етики та доброчесності (а.с. 116-118 т. 3).
Відповідно до витягу із протоколу №235 засідання ВККСУ у складі колегії від 05 червня 2019 року (початок засідання 10 год. 20 хв.) затверджено порядок денний: про проведення співбесіди за результатами дослідження досьє суддів у межах кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді (а.с. 80-82 т. 1).
Згідно з цим протоколом до зали засідання запрошено суддю ОСОБА_1., представник ГРД на засідання Комісії не з`явився. 
У ході доповіді за результатами дослідження досьє судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 . Головуючим Бутенком В.І. повідомлено про те, що до Комісії надійшов Висновок ГРД про невідповідність судді ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики із порушенням норм Регламенту Комісії та внесено пропозицію про залишення цього Висновку без розгляду.  
Як підтверджується змістом оскаржуваного рішення, колегія Комісії, порадившись на місці, ухвалила протокольне рішення: залишити без розгляду Висновок ГРД про невідповідність судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики і врахувати як інформацію. 
Водночас, під час співбесіди члени Комісії поставили ОСОБА_1 запитання з метою уточнення інформації, наявної у матеріалах досьє та отриманої за результатами перевірки; ОСОБА_1 відповів на поставлені запитання та надав роз`яснення стосовно відомостей, наявних у матеріалах досьє; Головуючим оголошено про завершення співбесіди із суддею Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 , після обговорення питань Головуючим оголошено ухвалені Комісією рішення та, після цього, про закриття засідання Комісії о 16 год. 25 хв. 
Так, у рішенні ВККСУ від 05 червня 2019 року №392/ко-19 (а.с. 6-8, т. 1) зазначено, що під час співбесіди Комісією досліджено та обговорено, зокрема, ту ж саму інформацію, що міститься у Висновку ГРД. 
Таким чином, вказаним рішенням ВККСУ від 05 червня 2019 року №392/ко-19 визначено, що суддя Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 за результатами кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді набрав 789,25 бала. Визнано суддю Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 таким, що відповідає займаній посаді. В абзаці 3 резолютивної частини цього рішення зазначено, що рішення набирає чинності відповідно до абзацу третього підпункту 4.10.8 пункту 4.10 розділу IV Регламенту. 
Із зазначеним рішенням ОСОБА_1 ознайомився 04 березня 2020 року після його отримання Рівненським окружним адміністративним судом, що підтверджується листом Рівненського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року №03-04/252/21 та відміткою про ознайомлення з проставленою датою « 04 березня 2020 року» на листі ВККСУ від 24 лютого 2020 року №36-304/20 (а.с. 171-172 , т. 1).
30 травня 2019 року ГРД затверджено Висновок про невідповідність судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики (а.с. 120-121 т. 3), який надіслано до Комісії електронною поштою 30 травня 2019 року о 23:45 год. (а.с. 119 т. 3).
У вказаному Висновку зазначено, що суддя безпідставно не задекларував своєчасно своє майно, що є ліквідним активом. Додатково надано ВККСУ інформацію, яка сама по собі не стала підставою для висновку, але потребує пояснення судді. Також зазначено про те, що ГРД не змогла забезпечити судді право на відповідь до затвердження цього висновку, оскільки суддя не надав контактної інформації. ГРД готова розглянути пояснення судді, якщо такі надійдуть.
03 червня 2019 року до ВККСУ від судді ОСОБА_1. надійшли пояснення від 01 червня 2019 року на Висновок ГРД про невідповідність судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, у яких ним, зокрема, зазначено про ознайомлення з цим Висновком 01 червня 2019 року на офіційному веб-сайті ГРД (а.с. 122-126 т. 3).
Не погоджуючись із абзацом 3 резолютивної частини рішення ВККСУ від 05 червня 2019 року №392/ко-19 в частині визначення порядку набрання чинності цим рішенням, Позивач звернувся до Верховного Суду з цим позовом.
V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА.
Статтею 128 Конституції України унормовано, що призначення на посаду судді здійснюється Президентом України за поданням Вищої ради правосуддя в порядку, встановленому законом.
Згідно з підпунктом 4 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади. Порядок та вичерпні підстави оскарження рішення про звільнення судді за результатами оцінювання встановлюються законом.
Закон України від 02 червня 2016 року №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» набрав чинності з 30 вересня 2016 року .
За змістом пункту 20 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» та частин першої і другої статті 83 Закону №1402 кваліфікаційне оцінювання проводиться колегіями ВККСУ в порядку, визначеному цим Законом, з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за критеріями компетентності, професійної етики, доброчесності.
За правилами частин першої, другої та п`ятої статті 83 Закону №1402 кваліфікаційне оцінювання проводиться ВККС з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями. Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність. Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Комісією.
Як встановлено у частині першій статті 85 Закону №1402 кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди. Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює Вища кваліфікаційна комісія суддів України.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 87 Закону №1402 з метою сприяння ВККСУ у встановленні відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності для цілей кваліфікаційного оцінювання утворюється Громадська рада доброчесності (надалі - ГРД). ГРД складається з двадцяти членів. ГРД здійснює свою діяльність у чотирьох колегіях, до кожної з яких входить п`ять членів Ради. Колегія ГРД діє від імені Ради.
Згідно із частиною шостою статті 87 Закону №1402 ГРД: збирає, перевіряє та аналізує інформацію щодо судді (кандидата на посаду судді); надає ВККС інформацію щодо судді (кандидата на посаду судді); надає, за наявності відповідних підстав, ВККС висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності, який додається до досьє кандидата на посаду судді або до суддівського досьє; делегує уповноваженого представника для участі у засіданні Комісії щодо кваліфікаційного оцінювання судді (кандидата на посаду судді); має право створити інформаційний портал для збору інформації щодо професійної етики та доброчесності суддів, кандидатів на посаду судді.
Пунктом 16 частини четвертої статті 85 Закону №1402 передбачено, що суддівське досьє має містити висновок ГРД (у разі його наявності).
Згідно з пунктом 4.20 Порядку формування і ведення суддівського досьє, затвердженого рішенням ВККСУ від 15 листопада 2016 року №150/зп-16, висновок ГРД включається до суддівського досьє невідкладно після його надходження до ВККСУ.
Відповідно до положень частини першої статті 88 Закону №1402 ВККСУ ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.
Якщо ГРД у своєму висновку встановила, що суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає критеріям професійної етики та доброчесності, то ВККСУ може ухвалити рішення про підтвердження здатності такого судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді лише у разі, якщо таке рішення підтримане не менше ніж одинадцятьма її членами.
Згідно із частиною першою статті 101 Закону №1402 рішення ВККСУ у пленарному складі ухвалюється більшістю від установленого цим Законом складу Комісії.
Частиною одинадцятою статті 98 Закону №1402 передбачено, що ВККСУ затверджує Регламент, в якому регулюються відповідно до цього Закону процедурні питання її діяльності.
Порядок розгляду Комісією інформації щодо судді (кандидата на посаду судді), висновку про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності, наданих ГРД, врегульовано пунктом 4.10 розділу IV Регламенту ВККСУ, затвердженого рішенням ВККСУ від 13 жовтня 2016 року №81/зп-16 (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення від 05 червня 2019 року, далі також - Регламент).
Відповідно до підпункту 4.10.1 пункту 4.10 розділу IV Регламенту інформація щодо судді (кандидата на посаду судді) або висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності надається до Комісії ГРД не пізніше ніж за 10 днів до визначеної Комісією дати засідання з проведення співбесіди стосовно такого судді (кандидата на посаду судді).
Інформація або висновок подаються до Комісії у паперовій або електронній формі безпосередньо чи за допомогою засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію подання документів. 
Приймання Комісією інформації або висновку завершується о 18 год 00 хв (о 24 год 00 хв у разі направлення електронною поштою) дня, який передує першому з 10 днів до визначеної Комісією дати проведення співбесіди.
Інформація або висновок вважаються поданими, якщо отримані Комісією у строк, визначений абзацом третім цього пункту. 
У разі недотримання ГРД строку, визначеного абзацом третім цього пункту, питання щодо розгляду матеріалів вирішується Комісією у складі колегії під час проведення засідання, про що ухвалюється протокольне рішення. 
Висновок, що надійшов після початку засідання з проведення співбесіди, Комісією не розглядається.
Відповідно до підпункту 4.10.8 пункту 4.10 Регламенту за результатами співбесіди Комісія у складі колегії ухвалює рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді. 
У разі ухвалення рішення про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за наявності висновку ухвалюється протокольне рішення про винесення на розгляд Комісії у пленарному складі питання щодо підтримки зазначеного рішення відповідно до вимог абзацу другого частини першої статті 88 Закону № 1402-VІІІ.
Рішення про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді набирає чинності з дня ухвалення цього рішення у разі, якщо воно буде підтримане не менше ніж одинадцятьма членами Комісії згідно з абзацом другим частини першої статті 88 Закону №1402.
Рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді набирає чинності з дня його ухвалення. 
VI. ОЦІНКА СУДУ.
За змістом встановлених обставин предметом оскарження у цій справі є рішення ВККСУ про підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді в частині визначення порядку набрання чинності цим рішенням й полягає у тому, що рішення ВККСУ від 05 червня 2019 року №392/ко-19 про визнання судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_1. таким, що відповідає займаній посаді, набирає чинності відповідно до абзацу третього підпункту 4.10.8 пункту 4.10 розділу IV Регламенту ВККСУ. Своєю чергою, цим пунктом Регламенту встановлено, що за наявності висновку ГРД рішення ВККСУ про підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді набирає чинності з дня його ухвалення за умови його підтримання не менше ніж одинадцятьма членами ВККСУ.
При цьому, висновок ГРД про невідповідність судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики було затверджено 30 травня 2019 року й направлено до ВККСУ у цей же день о 23:45 год., який надійшов до Комісії 31 травня 2019 року. 05 червня 2019 року під час проведення співбесіди за результатом дослідження досьє судді ОСОБА_1. у межах кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді ВККСУ ухвалила протокольне рішення про залишення без розгляду висновку ГРД у зв`язку з тим, що висновок надійшов до Комісії з порушенням строку, визначеного підпунктом 4.10.1 пункту 4.10 розділу IV Регламенту.
Питання щодо набрання чинності рішенням ВККСУ про відповідність судді займаній посаді за наявності висновку ГРД про невідповідність судді критеріям доброчесності та професійної етики, який було залишено протокольним рішенням ВККСУ без розгляду у зв`язку з порушенням ГРД строку його подання до ВККСУ, вже було предметом розгляду у Верховному Суді.
У постановах від 01 липня 2020 року по справі №9901/489/19 та від 19 жовтня 2023 року по справі №9901/57/20 Велика Палата Верховного Суду зауважила на тому, що згідно з пунктом 4.8 Порядку формування і ведення досьє кандидата на посаду судді та пунктом 4.20 Порядку формування і ведення суддівського досьє, затверджених рішенням ВККСУ від 15 листопада 2016 року №150/зп-16, висновок ГРД включається до відповідного досьє без проведення жодної перевірки, а тому як складова частина досьє, відповідно до положень пункту 16 частини четвертої, пункту 4 частини п`ятої, частини дев`ятої статті 85 Закону №1402, підлягає обов`язковому дослідженню, тобто розгляду ВККСУ разом з іншими документами, які містяться в досьє кандидата на посаду судді (суддівському досьє). 
29 грудня 2017 року ВККС прийняла рішення №140/зп-17, яким внесла зміни до Регламенту. Цим рішенням Регламент, зокрема, доповнено пунктом 4.10 під назвою «Порядок розгляду Комісією інформації щодо судді (кандидата на посаду судді), висновку про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності, наданих Громадською радою доброчесності».
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 червня 2019 року у справі №9901/460/18 висловила правову позицію відносно того, що згідно з підпунктом 4.10.3 пункту 4.10 Регламенту (який передбачав можливість залишення без розгляду інформації або висновку в разі недотримання ГРД вимог до їх змісту) ВККСУ фактично наділяє себе повноваженням, яке не передбачено Законом №1402, зокрема, надає собі право залишати без розгляду інформацію або висновок, які були надані ГРД, оскільки вказаним Законом не передбачено право ВККСУ приймати рішення про залишення без розгляду інформації або висновку, які були надані ГРД, як і не передбачено право не досліджувати відповідні документи. У цьому рішенні Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Комісії від 29 грудня 2017 року №140/зп-17 щодо внесення змін зокрема, до підпункту 4.10.3 пункту 4.10 Регламенту.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 01 липня 2020 року по справі №9901/489/19 та від 19 жовтня 2023 року по справі №9901/57/20, виходячи положень Закону №1402, які регламентують процедуру кваліфікаційного оцінювання, та окремо з положень частини першої статті 88 цього Закону в поєднанні з положеннями пункту 4.10, й зокрема підпункту 4.10.1 Регламенту, підсумувала, що колегія ВККСУ може вчиняти низку дій та рішень для досягнення мети кваліфікаційного оцінювання судді. Саме колегія ВККСУ наділена повноваженнями констатувати - підтвердив чи не підтвердив суддя здатність здійснювати повноваження у відповідному суді. У процесі кваліфікаційного оцінювання колегія Комісії вправі визначати - впливає чи не впливає висновок ГРД або інформація цієї Ради на результат оцінювання, за умови, що висновок ГРД поданий таким чином, що і суддя, і Комісія мали достатньо часу ознайомитися з ним й відповідним чином відреагувати на нього. У рамках цієї процедури колегія ВККСУ може ухвалити рішення не розглядати висновок чи інформацію ГРД, якщо вони подані, приміром, поза строком, встановленим підпунктом 4.10.1 пункту 4.10 Регламенту.
Із законодавчого визначення абзацу другого частини першої статті 88 Закону №1402 випливає, що якщо у процесі кваліфікаційного оцінювання з`являється таке правове явище чи обставина, як висновок ГРД, то тоді закон імперативно й безальтернативно визначає, коли рішення колегії ВККСУ про здатність судді здійснювати правосуддя у відповідному судді набирає сили остаточного, а також хто, яким чином й якою кількістю голосів має підтримати таке рішення. Із цього законодавчого формулювання висновується, що саме ВККСУ у пленарному складі на своєму засіданні може оцінити слушність висновку ГРД й дати відповідь на інші питання, пов`язані з цим висновком, серед іншого й на ті, що стосуються не тільки змісту (суті), але й стосовно його дійсності, достовірності, об`єктивності, правдивості, дотримання форми, строку та порядку затвердження і подання.
Гіпотеза норми абзацу другого частини першої статті 88 Закону №1402 через запровадження умови про наявність висновку ГРД щодо невідповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності передбачає диспозицію у виді подолання висновку ГРД одинадцятьма голосами членів ВККСУ на пленарному засіданні цього органу, яка не встановлює жодних додаткових, особливих чи конкретних умов, яким має відповідати висновок ГРД як за змістом, так і за формою, строком чи порядком його подання. Інакше кажучи, необхідність підтвердження рішення колегії ВККСУ про здатність судді здійснювати правосуддя у відповідному суді цей Закон пов`язує із самим тільки фактом негативного висновку ГРД, який у часі був поданий до моменту ухвалення колегією ВККСУ позитивного для судді рішення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року по справі №9901/84/21 закцентувала увагу на тому, що ані Закон №1402, ані Регламент не містять посилань на те, що рішення про підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді набирає чинності з дня його ухвалення, якщо в матеріалах суддівського досьє наявний висновок ГРД про невідповідність судді критеріям професійної етики та доброчесності, який залишений без розгляду ВККСУ у зв`язку з поданням його з пропуском строку, визначеного пунктом 4.10 розділу IV Регламенту.
Аналогічні висновки викладено також і в постановах Великої Палати Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі №9901/381/19, від 27 січня 2021 року у справі №9901/556/19, від 24 лютого 2021 року у справі №9901/605/19, від 01 вересня 2021 року у справі №9901/474/19, а також від 17 лютого 2021 року у справі №9901/18/20, у якій Велика Палата, підсумовуючи, зробила чіткий висновок про те, що сама по собі наявність у суддівському досьє висновку ГРД щодо судді, незважаючи на залишення цього висновку без розгляду у зв`язку з поданням його з пропуском строку, визначеного пунктом 4.10 розділу IV Регламенту, не може свідчити про відсутність цього висновку, а відтак і про відсутність необхідності відповідно до вимог чинного законодавства його подолання не менше ніж одинадцятьма членами Комісії.
Отже, згідно з уже сформованими та послідовно підтриманими висновками Великої Палати Верховного Суду, наявність у суддівському досьє негативного висновку ГРД щодо судді, незважаючи на залишення цього висновку без розгляду у зв`язку з поданням його з пропуском строку, визначеного пунктом 4.10 розділу IV Регламенту ВККСУ, не може свідчити про відсутність цього висновку, а відтак і про відсутність необхідності відповідно до частини першої статті 88 Закону №1402 його подолання не менше ніж одинадцятьма членами Комісії.
Таким чином, з огляду на імперативні вимоги статті 88 Закону №1402, якщо ГРД у своєму висновку встановила, що суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає критеріям професійної етики та доброчесності, то ВККСУ може ухвалити рішення про підтвердження здатності такого судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді лише у разі, якщо таке рішення підтримане не менше ніж одинадцятьма її членами, тому твердження Позивача не знаходять свого підтвердження у спірних правовідносинах та не утворюють достатніх та належних правових підстав для задоволення позову.
Посилання Позивача на висновки Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року по справі №9901/410/19 не спростовують висновків Суду по суті спору у цій справі, адже констатація Судом по справі №9901/410/19 відсутності обґрунтувань та мотивів, якими керувалась Комісія, ухвалюючи спірне у тій справі рішення ВККСУ від 22 травня 2019 року №274/ко-19 відповідає змісту встановлених Судом обставин конкретно по справі №9901/410/19. 
Не дають приводів для визнання протиправним оскаржуваного рішення також і інші твердження Позивача, оскільки вони не змінюють основних правових висновків та мотивів цього судового рішення.
Суд звертає увагу на те, що було надано вичерпну відповідь на всі питання, які входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних правовідносин як у матеріально-правовому, так і в процесуальному аспектах.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так,  у рішенні ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами. Разом із цим, обов`язок суду обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 29 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 2009 року у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).
Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
За правилами статті 139 КАС України понесені Позивачем витрати у виді сплаченого судового збору за звернення з цим позовом до суду відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 241-243, 246, 266 КАС України, Суд
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та нечинним рішення в частині відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 23 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя                                                                      Н. Є. Блажівська

Судді                                                                                          О.В. Білоус

                                                                                          М.М. Гімон

                                                                                          І.Л. Желтобрюх

                                                                                          Р.Ф. Ханова