УХВАЛА
22 листопада 2023 року 
м. Київ
справа № 281/264/23 
провадження № 61-16059ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - філія «Лугинське лісове господарство» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня
2023 року та постановуЖитомирського апеляційного суду від 25 вересня
2023 року у цивільній справі за позовом державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - філія «Лугинське лісове господарство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2023 року державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» - філія «Лугинське лісове господарство» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме - гаража (літера В), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від
15 червня 2023 року у задоволенні позовних вимог державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - філія «Лугинське лісове господарство» відмовлено.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року апеляційну скаргу державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - філія «Лугинське лісове господарство» залишено без задоволення. РішенняКоростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2023 року залишено без змін. 
08 листопада 2023 року державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» - філія «Лугинське лісове господарство» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року (повний текст
якої складено 02 жовтня 2023 року), ухвалити нове судове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Заявник просить поновити строк на касаційне оскарженнярішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня
2023 року та постановиЖитомирського апеляційного суду від 25 вересня
2023 року (повний текст якої складено 02 жовтня 2023 року), посилаючись на те, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції отримано 25 жовтня
2023 року, на підтвердження чого надано докази пересилання кореспонденції.
Оскільки причина пропуску процесуального строку є поважною, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України підлягає поновленню.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі, ціна позову в якій перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.
Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята             статті 19 ЦПК України).  
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в ухвалі від01 травня 2023 року про відкриття провадження послався на частину шосту статті 19 ЦПК України.
Виходячи із ціни позову, судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.
Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» - філія «Лугинське лісове господарство» зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес, оскільки відповідачі незаконно заволоділи нерухомим майном (гаражем), яке перебуває у державній власності та використовують його без належного дозволу власника, договорів та інших документів про передання їм у володіння спірного майна.     
Верховний Суд, взявши до встановлені судами попередніх інстанцій обставини (не доведення факту вибуття гаража з володіння позивача поза його волею), надану оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у цій справі. 
Незгода заявника з встановленими судами попередніх інстанцій обставинами та правовою оцінкою наявних у матеріалах справи доказів, на підставі яких суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відмову задоволенні позовних вимог у зв`язку із їх необгрунтованістю, не свідчить про те, що ця справа становить значний суспільний інтерес.
Отже випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у цій справі Верховним Судом не встановлено.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» - філія «Лугинське лісове господарство» подало касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити. 
Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою           статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною другою статті 390, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - філія «Лугинське лісове господарство» про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
Поновити державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України» - філії «Лугинське лісове господарство» строк на касаційне оскарження рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області                                   від 15 червня 2023 року та постановиЖитомирського апеляційного суду                  від 25 вересня 2023 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - філія «Лугинське лісове господарство» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року у цивільній справі за позовом державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - філія «Лугинське лісове господарство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                           Є. В. Синельников
                                                                                                  О. М. Осіян
                                                                                                  В. В. Шипович