ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року 
м. Черкаси   

Справа № 707/973/22		
Провадження № 22-ц/821/1927/23		
категорія: на ухвалу 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Василенко Л. І.,
суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,
секретаря – Мунтян К. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «ОТП Банк» - адвоката Стратілатова Костянтина Генадійовича на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2023 року у справі за скаргою акціонерного товариства «ОТП Банк» на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича про відмову у задоволенні заяви про здійснення заходів з примусового виконання рішення суду, заінтересовані особи – приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович, ОСОБА_1 , у складі головуючої судді Морозова В. В., 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2023 року АТ «ОТП Банк» через свого представника за довіреністю – адвоката Стратілатова К. Г., звернулось в суд зі скаргою на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О. С. про відмову у задоволенні заяви про здійснення заходів з примусового виконання рішення суду.
Вимоги скарги мотивовано тим, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 28.10.2022 у справі № 707/973/22 стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь АТ «ОТП Банк» інфляційну складову боргу в сумі 594315,71 грн, проценти річні в сумі 107943,22 грн, а всього, 792258,03 грн, та судові витрати в сумі 11883,88 грн, по 5941,94 грн з кожного.
14.02.2023 на підставі виконавчих листів, виданих на виконання вказаного рішення суду, приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О. С. відкриті виконавчі провадження № 71041333 та № 71041819 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» інфляційної складової боргу в сумі 594315,71 грн, процентів річних в сумі 197943,22 грн, а всього 792258,93 грн та судового збору в сумі 5941,94 грн.
13.09.2023 стягувач звернувся до приватного виконавця із заявою, в якій просив звернути стягнення на майно боржника, а саме житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,125 га за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером 7124982500:01:0014:0796 та земельну ділянку 0,275 га за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером 7124982500:01:0001:0063.
Постановою приватного виконавця від 20.09.2023 у задоволенні вказаної заяви стягувача було відмовлено. Постанова мотивована тим, що згідно п. 5-2 розділу VI Прикінцевих положень ЗУ «Про виконавче провадження», у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія ст. 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), ст. 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), ст. 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), ст. ст. 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.
Вважає, що вказана постанова не відповідає вимогам закону, адже у ході вчинення виконавчих дій не встановлено наявності у боржника іншого майна, окрім житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,125 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7124982500:01:0014:0706 та земельної ділянки площею 0,275 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер № 7124982500:01:001:0063.
Зазначає, що у спірній постанові приватний виконавець посилається на положення п. 5-2 розд. VI ЗУ «Про виконавче провадження». Однак розділ VI вказаного закону має назву «Розподіл стягнутих з боржника грошових сум», а не «Прикінцеві положення», ані розділ VI, ані розділ ХIII «Прикінцеві положення» ЗУ «Про виконавче провадження» не містять п. 5-2. Більше того, таких положень, на які посилається приватний виконавець взагалі немає в жодному розділі з ЗУ «Про виконавче провадження».
Вважає, що у постанові наявна описка, оскільки положення п. 5-2 розділу VI «Прикінцеві положення», на яке послався приватний виконавець міститься в ЗУ «Про іпотеку».
Вказує на те, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку»).
В той же час, право кредитора на стягнення з позичальника коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає в силу закону, а не договору, а тому ці кошти не входять до складу основного зобов`язання та не забезпечуються іпотекою.
Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі №757/34955/18 та від 10.08.2023 року у справі № 335/8295/22, реєстр № 112845643.
Вважає, що в даному випадку предметом стягнення у справі № 707/973/22 є лише інфляційна складова боргу та проценти річні. Будь-яке звернення стягнення на предмет іпотеки (житловий будинок та земельні ділянки) в рішенні суду не передбачено і не могло бути передбачено, оскільки вказані кошти не входять до складу основного зобов`язання та не забезпечуються іпотекою. Виконання рішення суду у даній справі відбувається у загальному порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження», а не в поряду ЗУ «Про іпотеку». Стягнення на нерухомість здійснюється як на майно, що належить боржнику на праві власності, а не як на предмет іпотеки за іпотечним договором.
У зв`язку з цим, положення п. 5-2 розділу VI «Прикінцеві положення» ЗУ «Про іпотеку» не відносяться до спірних правовідносин.
Отже, скаржник вважає, що спірна постанова приватного виконавця є неправомірною.
Просило визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О. С. від 20.09.2023 про відмову у задоволенні заяви про здійснення заходів з примусового виконання рішення суду; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О. С. звернути стягнення на майно боржника, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,125 га за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером 7124982500:01:0014:0796 та земельну ділянку 0,275 га за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером 7124982500:01:0001:0063.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2023 року у задоволенні скарги АТ «ОТП Банк» відмовлено повністю. 
Ухвалу мотивовано тим, що дослідив матеріали справи, суд не встановив порушень прав скаржника приватним виконавцем та не знайшов підстав для визнання його дій незаконними під час винесення постанови від 20.09.2023 про відмову у задоволенні заяви про здійснення заходів з примусового виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на нерухоме майно.
Отже, суд дійшов висновку, що дії приватного виконавця під час винесення постанови від 20.09.2023 у рамках виконавчого провадження № 71041819, здійснені ним у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.
В апеляційній скарзі, поданій 26 жовтня 2023 року, представник АТ «ОТП Банк» - адвокат Стратілатов К. Г., вважаючи ухвалу такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає дійсним обставинам справи та наявним у ній доказам, просив скасувати ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2023 року, визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О. С. від 20.09.2023 про відмову у задоволенні заяви про здійснення заходів з примусового виконання рішення суду, зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О. С. звернути стягнення на майно боржника, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,125 га за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером 7124982500:01:0014:0796 та земельну ділянку 0,275 га за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером 7124982500:01:0001:0063.
Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам, викладеним у поданій АТ «ОТП Банк» скарзі.
Зокрема, скаржник зазначає, що право кредитора на стягнення з позичальника коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає в силу Закону, а не договору, а тому ці кошти не входять до складу основного зобов`язання та не забезпечуються іпотекою.
Вважає, що спірна ухвала не відповідає вимогам ст. 1, с. 7, п. 5-2 розділу VI ЗУ «Про іпотеку», ст. 625 ЦК України, оскільки зобов`язання, які є предметом цієї справи не забезпечені іпотекою, у зв`язку з чим положення ЗУ «Про іпотеку» не поширюються на спірні правовідносини.
Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника скаржника – адвоката Стратілатова К. Г. та представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 12 і 81 ЦПК України).
Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України).
Тлумачення як ст. 3 ЦК України загалом, так і п. 6 ст. 3 ЦК України, свідчить про те, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й для інших джерел правового регулювання, в першу чергу для актів цивільного законодавства, які мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) особи порушені, невизнані або оспорені і за захистом яких прав (інтересів) ця особа звернулася до суду.
Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією бо бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно із ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.
Виходячи зі змісту ст. 451 ЦПК України скарга підлягає задоволенню лише при встановленні, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця прийняті або вчинені не у відповідності до вимог закону, поза межами повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника були порушені.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Приписами п. 2 ч. 2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О. С. від 14.02.2023 відкрито виконавче провадження № 71041819 за заявою стягувача АТ «ОТП Банк» з виконання виконавчого листа № 707/973/22 від 07.02.2023 року, який видано Черкаським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь стягувача АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором № ML –F00/173/2007 року, а саме інфляційну складову боргу в сумі 594315,71 грн, проценти річні в сумі 197943,22 грн, а всього на суму 792258,93 грн (а.с. 6).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О. С. від 14.02.2023 відкрито виконавче провадження № 71041333 за заявою стягувача АТ «ОТП Банк» з виконання виконавчого листа № 707/973/22 від 07.02.2023, який видано Черкаським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь стягувача АТ «ОТП Банк» судових витрат у сумі 11883,88 грн по 5941,94 грн з кожного (а.с. 5).
13.09.2023 представник стягувача АТ «ОТП Банк» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О. С. із заявою про здійснення заходів примусового виконання рішення суду щодо ОСОБА_1 , а саме про звернення стягнення на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,125 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7124982500:01:0014:0706 та земельну ділянку площею 0,275 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер № 7124982500:01:001:0063 (а.с. 7).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О. С. від 20.09.2023 стягувачу відмовлено у задоволенні заяви від 13.09.2023 про здійснення заходів примусового виконання рішення суду (а.с. 8-9). 
Приватний виконавець посилався у постанові на те, що вказане майно перебуває в іпотеці та згідно п. 5-2 Розділу VI «Прикінцеві положення» ЗУ «Про виконавче провадження» у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія ст. 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), ст. 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), ст. 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), ст. ст. 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.
Постановою приватного виконавця Плесюка О. С. від 10.04.2019 відкрито виконавче провадження ВП № 58868119 з виконання виконавчого листа №2320/3560/12, який видано 14.03.2019 Черкаським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно заборгованість на користь ПАТ «ОТП Банк» за кредитним договором у сумі 277442,25 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 2217595,90 грн та судових витрат у сумі 3219,00 грн (а.с. 28).
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 349542471 від 07.10.2023 вбачається, що на вказане у заяві стягувача до приватного виконавця про звернення стягнення на майно, а саме житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,125 га за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером 7124982500:01:0014:0796 та земельну ділянку 0,275 га за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером 7124982500:01:0001:0063 зареєстровано обтяження, а саме за договором іпотеки, та іпотекодержателем вказаного майна є ЗАТ «ОТП Банк» (а.с. 31-39).
З викладеного вбачається, що на зазначене майно накладено арешт відповідно до постанови про арешт майна боржника ОСОБА_1 № 541130254 від 14.06.2017 року та № 52082747 від 09.11.2016 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області Горбатюк В. П., відповідно до постанов приватного виконавця Плесюка О. С. від 26.06.2018 у ВП № 56670715, від 26.06.2018 у ВП № 56671828, від 11.04.2019 у ВП № 58868119, від 18.10.2021 у ВП № 58868119, відповідно до постанови головного державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Яворського О. М. від 13.05.2020 № 52212257.
Із вказаної інформаційної довідки також вбачається, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-1605 від 15.11.2012 (а.с. 37).
З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні, стягувачем у якому на даний час є заявник, АТ «ОТП Банк», і останній має бажання стягнути наявну у боржників заборгованість перед ним у виконавчому провадженні № 71041333 та виконавчому провадженні № 71041819 за рахунок примусової реалізації належного боржнику на праві власності спірного будинку та земельних ділянок, які обтяжені іпотекою і на які в межах інших виконавчих проваджень було накладено арешт раніше, ніж скаржник звернувся до державного виконавця із заявою від 13.09.2023. Вказані арешти є чинними.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 (в подальшому «Закон») розділ VI «Прикінцеві положення» ЗУ «Про іпотеку» доповнено пунктом 5-2 такого змісту: «5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія ст. 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), ст. 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), ст. 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), ст. ст. 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.
Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на нерухоме майно (нерухомість), оформлене в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов`язань за договорами, укладеними після дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», або за договорами, до яких після дня набрання чинності «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій».
Як вбачається з вищенаведених положень Закону в їх сукупності, його було прийнято з метою тимчасового недопущення - на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування примусової реалізації житлових приміщень з подальшим виселенням мешканців з цих житлових приміщень: навіть у випадку наявності судових рішень про звернення стягнення на такі об`єкти.
На переконання колегії суддів, тлумачення вищезгаданих положень ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 свідчить про те, що загальні засади (принципи) цивільного права, передбачені цим Законом, мають фундаментальний характер й для інших джерел правового регулювання, зокрема і щодо положень ЗУ «Про виконавче провадження» в частині звернення стягнення на майно боржника, а саме: на майно, яке перебуває в іпотеці та відповідає критеріям, які обумовленні цим Законом.
Враховуючи викладене, не заслуговують на увагу доводи скаржника про те, що положення п. 5-2 розділу VI «Прикінцеві положення» ЗУ «Про іпотеку» не відносяться до спірних правовідносин, оскільки предметом стягнення у справі № 707/973/22 є лише інфляційна складова боргу та проценти річні, а право кредитора на стягнення з позичальника коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає в силу закону, а не договору, а тому ці кошти не входять до складу основного зобов`язання та не забезпечуються іпотекою (дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі №757/34955/18 та від 10.08.2023 року у справі № 335/8295/22, реєстр № 112845643). 
Крім того, у вказаних скаржником постановах, іпотека рішенням суду була припинена, у зв`язку із повним виконанням боржником основного зобов`язання, що вірно встановлено судом першої інстанції.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала відповідає таким загальним засадам цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність (ст. 3 ЦК України), та принципам цивільного судочинства, як верховенство права (ч. 3 ст. 2 ЦПК України), і постановлена судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування цієї ухвали відсутні і апеляційну скаргу на неї, доводи якої не спростовують висновків ухвали, слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «ОТП Банк» - адвоката Стратілатова Костянтина Генадійовича – залишити без задоволення.
Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2023 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 06 грудня 2023 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук 

О. В. Карпенко