ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/2610/23	

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Разюк  Г.П.,
суддів: Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.
при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

без сторін
/сторони не використали свого права на участь у судовому засіданні, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи/

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергоінвестпроект”
на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2023, прийняте суддею Мостепаненко Ю.І. у м. Одесі
у справі №916/2610/23
за позовом скаржника
до Комунального підприємства “Водоканал” Ренійської міської ради
про стягнення 478 863,44 грн. та
В С Т А Н О В И В:
19.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) "Енергоінвестпроект" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального підприємства (далі – КП) "Водоканал" Ренійської міської ради, в якій просило суд стягнути з останнього 478  863,44 грн заборгованості..
Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.09.2023 стягнуто з КП «Водоканал» на користь ТОВ «Енергоінвестпроект» 292  543, 81 грн. основної заборгованості, 142  976, 28 грн. пені, 8  608 грн 3% річних, 34 735, 35 грн.інфляційних втрат та 5  746, 36 грн. витрат по сплаті судового збору.
02.10.2023 до суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої останній просив суд стягнути з КП «Водоканал» Ренійської міської ради на його користь 15  000 грн. витрат за надання правничої допомоги адвокатом.
Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 12.10.2023 у задоволені заяви ТОВ "Енергоінвестпроект" про відшкодування витрат по оплаті правової допомоги адвоката відмовлено, з огляду на те, що позивачем до матеріалів справи не надано жодного обґрунтування обсягу часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги у даній справі, як то передбачено п.3 додаткової угоди №10 від 19.06.2023, а також не надано розшифрування та обґрунтування змісту наданої адвокатом професійної правничої допомоги. Щодо включення до складу судових витрат поштових витрат в розмірі 600  грн., суд першої інстанції зазначив, що такі витрати не мають юридичного характеру та не відносяться до правової допомоги, а тому такі витрати не підлягають відшкодуванню. Крім того, суд також звернув увагу на те, що позовна заява та заява про усунення недоліків позовної заяви у даній справі складені та подані до суду за підписом Генерального директора ТОВ «Енергоінвестпроєкт» Пестової І.Г..
Із зазначеним додатковим рішенням місцевого господарського суду Не погоджується позивач, який звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким заяву ТОВ "Енергоінвестпроект" про відшкодування витрат по оплаті правової допомоги адвоката задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 15  000 грн. витрат за надання правничої допомоги адвокатом.
На думку скаржника, додаткове рішення суду є незаконним та протиправним, оскільки наданими позивачем доказами повністю доведено співрозмірність виконаних робіт на 15  000 грн., витрачений час, складність справи та значення справи для сторони.
Також скаржник вважає, що відмова судом першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу порушує права позивача, гарантовані ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того, апелянт звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини констатував, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями і відповідно суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними».
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Колегія суддів розглянула матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевірила законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та дійшла до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом апеляційного оскарження є додаткове рішення суду першої інстанції про відмову у задоволені заяви ТОВ "Енергоінвестпроект" про відшкодування витрат по оплаті правової допомоги адвоката у розмірі 15  000грн.
Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст.1 вказаного Закону).
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Частинами 1, 3 статті 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом з тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п. п. 79 і 112).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві позивачем було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи складається із витрат з надання правничої допомоги адвоката, що становлять 15 000,00 грн.
На підтвердження зазначених витрат на надання правничої допомоги адвокатом позивач надав до суду першої інстанції наступні документи:
- копію договору про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт від 01.02.2021, укладеного ТОВ «Енергоінвестпроєкт» (замовник) з Фізичною особою-підприємцем /ФОП/ Розумовським Олександром Сергійовичем (виконавець);
- копію додаткової угоди №1 від 28.05.2021 до договору про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт від 01.02.2021;
- копію додаткової угоди №10 від 19.06.2023 до договору про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт від 01.02.2021;
- копію акту здачі-приймання виконаних робіт від 27.09.2023 згідно з договором про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт від 01.02.2021 та додатковою угодою №10 від 19.06.2023 до цього договору на суму 15  000  грн.;
- копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АХ №1092676 від 19.06.2023, виданий на представництво в Господарському суді Одеської області у справі №916/2610/23 інтересів ТОВ "Енергоінвестпроект" адвокатом Розумовським Олександром Сергійовичем
- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДН №5057 від 30.05.2018.
В договорі про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт від 01.02.2021 встановлено, що цей договір укладений між ТОВ «Енергоінвестпроєкт» (Замовник) та ФОП Розумовським Олександром Сергійовичем (виконавець) щодо надання виконавцем за замовленням замовника послуг з юридичного обслуговування та виконання юридичної роботи.
Відповідно до п. 3.1 договору, сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим договором юридичних робіт та послуг визначатиметься щомісячно у акті здачі-приймання виконаних робіт, виходячи з об`єму фактично виконаних робіт та послуг. Оплата здійснюється протягом 7 (семи) робочих днів після підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт.
Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2021 (п.6.1 договору).
28.05.2021 між ТОВ «Енергоінвестпроєкт» (Замовник) та ФОП Розумовським Олександром Сергійовичем (виконавець) було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт від 01.02.2021, відповідно до якої сторони погодили, що Виконавець надає Замовнику юридичні послуги та юридичні роботи з підготовки проектів позовних заяв, проектів процесуальних документів та представництва інтересів у господарських судах.
19.06.2023 між ТОВ «Енергоінвестпроєкт» (Замовник) та ФОП Розумовським О.С. (Виконавець) було укладено додаткову угоду № 10, відповідно до якої ця додаткова угода визначає додаткові тарифи за надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт за договором про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт від 01.02.2021 в частині підготовки проектів позовних заяв, проектів процесуальних документів та представництва інтересів у господарських судах у наступних справах, а саме: Господарський суд Одеської області у справі № 916/2610/23;
Згідно із п.1.1 додаткової угоди №10, сторони визначили види юридичної допомоги, що надаються ФОП Розумовським О.С. на користь ТОВ «Енергоінвестпроєкт» в судових органах:
- пошук, аналіз судової практики, складання заяв по суті спору/справи. складання заяв з процесуальних питань, участь у судових засіданнях, відзивів, заперечень, письмових пояснень/заперечень, інші види професійної правничої допомоги; складання позовної заяви (п.1.1);
- в перед будь-якими фізичними/юридичними особами (крім участі у розгляді справи): складання заяв, запитів, тощо (п.1.1.2).
Відповідно до п. 3 додаткової угоди №10, тарифи за надання юридичних послуг з питань, визначених у п.1.1.1 та п.1.1.2 цієї додаткової угоди: 2 400 грн. за одну годину юридичної роботи, не пов`язаної з прибуттям для участі та/або участю в судовому засіданні; 600 грн. поштові витрати.
Згідно до п. 3.7 додаткової угоди №10, сторони погодили розрахунок винагороди за наступною формулою: 6 год. х 2400 грн. + 600 грн. = 15 000  грн.
27.09.2023 між ТОВ «Енергоінвестпроєкт» (Замовник) та ФОП Розумовським  О.С. (Виконавець) складено та підписано акт здачі-приймання виконаних робіт, відповідно до п.1 якого виконавець надав замовнику послуги відповідно до договору про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт від 01.02.2021 та Додаткової угоди № 10 від 19.06.2023 до цього договору в частині підготовки проектів позовної заяви, проектів процесуальних документів та представництва інтересів у господарських судах, а саме: Господарський суд Одеської області у справі № 916/2610/23. Загальна вартість виконаних робіт становить 15  000  грн (п.2 акту).
Таким чином, на думку колегії суддів вищевказаними доказами та наявними матеріалами справи підтверджується надання адвокатом послуг з професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатом та клієнтом фіксованому розмірі, а саме у сумі 6 год. х 2400 грн. = 14  400    грн. за підготовку проектів процесуальних документів.
При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції до складу розрахунку винагороди, визначеному сторонами в п. 3.7 додаткової угоди №10 помилково були включені поштові витрати у розмірі 600  грн., тоді як вони не мають юридичного характеру та не відносяться до правової допомоги, а тому не підлягають відшкодуванню.
Щодо до висновків суду першої інстанції про відсутність детального опису робіт, колегія суддів зазначає наступне.
Стосовно змісту детального опису робіт, Велика Палати Верховного Суду у пунктах 139-147 постанови від 22.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначила наступне:
«Так, частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складової принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.
Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.»
При цьому, слід зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.11.2021 у справі №910/4317/21 наведене наступне: «Частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України хоча і містить положення про те, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, проте ця норма не передбачає (не конкретизує), що такий детальний опис робіт (наданих послуг) має бути оформлений окремим документом.
Зміст цієї норми може тлумачитися розширено, зокрема як те, що детальний опис робіт (наданих послуг) може міститися як в окремо оформленому документі, поданому стороною до суду, так і в інших наданих стороною доказах. Подання стороною доказів, що містять у собі детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, є таким, що відповідає положенням частин другої та третьої статті 126та частини восьмої статті  129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких сторони мають подати суду докази в підтвердження факту понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру.
Наведене підтверджується численною усталеною практикою Верховного Суду, згідно з якою детальний опис робіт (наданих послуг) як окремий документ до суду не подавався, а Верховний Суд брав до уваги те, що такий детальний опис робіт (наданих послуг) міститься в інших наданих стороною доказах та визнавав достатніми надані стороною докази в їх сукупності (серед яких був відсутній детальний опис робіт (наданих послуг) як окремий документ) на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу (постанови та додаткові постанови Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 910/18954/17, від 16 червня 2021 року у справі 3  904/1672/19, від 18 червня 2020 року у справі № 873/91/19, від 25 листопада 2020 року у справі № 911/1006/19, від 07 липня 2020 року у справі №  914/1002/19, від 07 грудня  2020 року у справі № 910/11361/19 та інші).»
Колегія суддів також зазначає, що відсутність детального опису робіт не є безумовною підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат, відповідної норми чинний Господарський процесуальний кодекс України не містить. При цьому, при розгляді заяви про розподіл судових витрат суд надає оцінку поданим доказами в цілому відповідно до вимог ст.86 ГПК України.
З урахуванням встановлення у додатковій угоді №10 від 19.06.2023 до договору фіксованого розміру гонорару адвоката, до якого, як було встановлено, безпідставно включено лише 600 грн. поштових витрат та зазначення у акті здачі – приймання виконаних робіт від 27.09.2023 про те, що виконавець надав замовнику юридичні послуги в частині підготовки проектів процесуальних документів, відсутність у справі детального опису робіт не може бути підставою для відмови у розподілі розумних судових витрат позивача.
Крім того, безпідставним є і зауваження суду першої інстанції про те, що позовна заява та заява про усунення недоліків позовної заяви у справі №916/2610/23 складені та подані до суду за підписом Генерального директора ТОВ «Енергоінвестпроєкт» Пестової І.Г., оскільки як вже зазначалось, зі складеного між сторонами акту здачі - приймання виконаних робіт від 27.09.2023 вбачається, що адвокатом були надані послуги саме з складання лише проектів відповідних процесуальних документів.
За встановлених обставин, а також з огляду на відсутність в суді першої інстанції заперечень відповідача щодо відповідної заяви позивача та розміру судових витрат, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для покладення на відповідача витрат по оплаті правової допомоги адвоката у розмірі 14  400  грн.
Таким чином, апеляційна скарга ТОВ “Енергоінвестпроект” підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2023 у даній справі – частковому скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заяви позивача про відшкодування витрат по оплаті правової допомоги адвоката.
На підставі ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275,   277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергоінвестпроект” задовольнити частково, додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2023 у справі №916/2610/23 скасувати часткового, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергоінвестпроект” про відшкодування витрат по оплаті правової допомоги адвоката задовольнити частково.
Стягнути з Комунального підприємства “Водоканал” Ренійської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергоінвестпроект” 14  400  грн. витрат по оплаті правової допомоги адвоката.
Видачу наказу за постановою з зазначенням повних реквізитів сторін доручити Господарському суду Одеської області.
Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст. 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 14.12.2023 о 13:20
  
Головуючий суддя                                                            Разюк Г.П.          

Суддя                                                                                 Діброва Г.І.

Суддя                                                                                  Савицький Я.Ф.