П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/6926/23	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів  – Турецької І.О.,
                                – Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року, прийняте у складі суду судді Іванова Е.А. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної державі,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 , в якому позивач просив суд про стягнення з відповідача на користь держави в особі Військової частини НОМЕР_2 заподіяної державі шкоди в сумі 32 953,88 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року у задоволенні адміністративного позову НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної державі відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що при винесенні оскаржуваного рішення судом порушено норми матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення яким позовні вимоги задовольнити.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що в ході перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_2 стало відомо, що у зв`язку з приховуванням факту отримання дружиною майора юстиції ОСОБА_2 грошової компенсації за піднайом (найом) житла, нанесені збитки (подвійну виплату з бюджету держави) в сумі 67   471,50 грн. Вказані висновки ґрунтуються на тому, що як відповідач, так і його дружина одночасно отримують грошову компенсацію за піднайом (найом) житла, що на переконання апелянта свідчить про нанесення шкоди Військовій частині НОМЕР_2 в особі держави на суму 32 953,88 гривень. Апелянт також зазначив, що 28.03.2023 року позивачем було вручено відповідачу пропозицію щодо добровільного відшкодування завданої шкоди, проте відповідь на пропозицію не надходила, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду.
Відповідачем надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) проходить військову службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України з 16.09.2020 року.
Судом встановлено, що 25.07.2020 року ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_3 (а.с.23).
У зв`язку з відсутністю службового жилого приміщення позивач надав до Начальника Одеського прикордонного загону 10.06.2021 року відповідний рапорт на виплату йому грошової компенсації за піднайом (найом) житла з відповідним пакетом документів. Та з 01.02.2022 року ОСОБА_1 здійснювалась виплата грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень (а.с.9-29).
Також судом встановлено, що дружина відповідача ОСОБА_3 є діючим військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить військову службу з 2016 року в 8 Центрі захисту інформації та кібернетичної безпеки в інформаційно-технічних системах. Дружина відповідача також отримує грошову компенсацію за піднайом (найом) житлових приміщень з 2016 року та по теперішній час.
Відповідно до службових завдань Південного регіонального управління від 04.01.2023 №11.1/112 та від 10.01.2023 №70/239, в період з 06 по 16 січня 2023 року групою офіцерів регіонального управління здійснено перевірку окремих питань фінансово-господарської діяльності НОМЕР_1 прикордонного загону.
Перевірці підлягали питання фінансово-господарської діяльності за II-IV квартали 2022 року, а саме: стан договірної роботи, порядок оприбуткування, зберігання, видачі матеріальних цінностей, ведення обліку та списання матеріальних цінностей, обсягів та якості робіт (послуг) за укладеними договорами, порядок нарахування та виплати компенсації за піднайом житла військовослужбовцям.
За результатами перевірки 09.02.2023 року на адресу військової частини НОМЕР_2 від Південного регіонального управління Державної прикордонної служби надійшов звіт за результатами перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності НОМЕР_1 прикордонного загону групою офіцерів Південного регіонального управління від 09.02.2023 року №70/1178/23 (а.с.38-42).
У вищенаведеному звіті зокрема зазначено:
«Вбачається порушення у зв`язку з приховуванням факту отримання дружиною майора юстиції ОСОБА_2 грошової компенсації за піднайом (найом) житла, що наносить збитки (подвійну виплату з бюджету держави) в сумі 67 471,50 грн. 3 10.06.2021 грошову компенсацію за піднайом (найом) житла отримує майор юстиції ОСОБА_4 . Разом з тим, у документації за піднайом (найом) житла відсутня довідка з БТІ по м. Одеса на дружину ОСОБА_3 та її довідка щодо виплати або невиплати грошової компенсації за піднайом (найом) житла по місцю проходження військової служби (8 центр інформації та кібернетичної безпеки в інформаційно-телекомунікаційних системах Міністерства оборони України). Південним регіональним управлінням направлено запит до 8 центру інформації та кібернетичної безпеки в інформаційно-телекомунікаційних системах щодо надання інформації про виплату або невиплату грошової компенсації за піднайом (найом) житла майору Лесі Пасці. 3 відповіді начальника Центру встановлено, що виплата грошової компенсації за піднайом (найом) житла майору Лесі Пасці здійснюється з 21.07.2016 року по теперішній час. У період з 21.07.2016 по 31.12.2020 вказані виплати здійснювалися на одного члена сім`ї, а з 01.01.2021 по теперішній час на двох членів сім`ї».
Враховуючи вищенаведене позивач направив відповідачу лист «Про відшкодування» згідно якого пропонував ОСОБА_1 у зв`язку з подвійною виплатою (грошової компенсації) в добровільному порядку відшкодувати кошти, які отримував відповідач у вигляді грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень за період березень-грудень 2022 року у сумі: 32   953,88 грн. (а.с.43).
Оскільки вищенаведені кошти не були відшкодовані позивачу, це стало підставою для звернення його до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач та його дружина мають відповідне закріплене за ними право на отримання грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень, водночас Порядком №450 не передбачено будь-яких заборон на отримання такої грошової компенсації під час перебування у шлюбі двох військовослужбовців.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Спірні правовідносини між сторонами регулюються статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII зі змінами і доповненнями, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі за текстом – Закон № 2011-XII), Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26.06.2013 року «Про розмір і порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Абзацом 1 частини 1 ст.12 Закону № 2011-XII визначено, що Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26.06.2013 року затверджений Порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень (далі за текстом - Порядок № 450).
Відповідно до п.1 Порядку № 450 цей Порядок визначає розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень (далі - грошова компенсація) військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, у тому числі особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, курсантам вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають сім`ї, та зазначеним у цьому пункті особам, які відряджені до МОН, ДКА.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 450 особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку (далі - військовослужбовці), грошова компенсація виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) у розмірі, який не перевищує:
у м. Києві - двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року;
у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року;
в інших населених пунктах - одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.
При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розміри грошової компенсації збільшуються в 1,5 рази.
Пунктом 3 Порядку № 450 передбачено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Міноборони, МВС, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку та Держспецтрансслужбі, Управлінню державної охорони, а також МОН, ДКА на відповідний рік.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 4 Порядку № 450 грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця: особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.
Як зазначено у пункті 5 Порядку № 450, для отримання грошової компенсації військовослужбовці разом з рапортом подають такі документи: копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України військовослужбовця та членів його сім`ї; копії документів, що засвідчують реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті) військовослужбовця та членів його сім`ї; інформацію (витяг, інформаційну довідку) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та бюро технічної інвентаризації про нерухоме майно, яке належить військовослужбовцю та членам його сім`ї; копії довідок про реєстрацію місця проживання (перебування), видані органом реєстрації, на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який проживає разом з ним (військовослужбовці військових частин, які дислокувалися в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і які переміщені з місць попередньої дислокації, подають довідку про склад сім`ї, видану командиром (начальником) цієї військової частини (підрозділу); копії свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану (про шлюб, розірвання шлюбу, про народження тощо), інших документів, що підтверджують родинні стосунки; належним чином завірену копію довідки про забезпечення житлом з попереднього місця проходження військової служби, видану квартирно-експлуатаційним органом (службою) Міноборони, Національної гвардії, відповідним підрозділом СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, МОН, ДКА, Управління державної охорони (крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження).
Підстави для відмови військовослужбовцям у виплаті грошової компенсації визначені у пункті 6 Порядку № 450.
Так, згідно пункту 6 Порядку № 450 грошова компенсація не виплачується у разі:
- наявності у військовослужбовця або членів його сім`ї житлового приміщення, яке відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, площа якого відповідає мінімальним нормам, визначеним житловим законодавством, або забезпечення службовим житлом, житловим приміщенням для постійного проживання (грошовою компенсацією за належне йому для отримання житлове приміщення), або проживання військовослужбовця у спеціально пристосованій казармі чи гуртожитку, в населених пунктах за місцем проходження військової служби та/або в безпосередній близькості від місця проходження військової служби, що дає змогу щодня своєчасно прибувати до місця її проходження. Перелік таких населених пунктів визначається Міноборони, МВС, МОН, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держспецзв`язку, ДКА та Управлінням державної охорони;
- нездачі службового жилого приміщення (у тому числі в гуртожитку) за попереднім місцем проходження військової служби, крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження;
- штучного погіршення військовослужбовцем житлових умов шляхом обміну займаного житлового приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання житлового будинку (частини будинку), а також внаслідок вилучення житлового приміщення, використовуваного для провадження господарської діяльності промислового характеру, в населених пунктах, зазначених в абзаці другому цього пункту, - протягом п`яти років з моменту вчинення таких дій.
Відповідно до пункту 7 Порядку № 450 виплата грошової компенсації припиняється з дня, наступного за днем:
отримання (придбання) військовослужбовцем жилого приміщення;
виключення із списків особового складу військової частини, Держспецзв`язку (за винятком військовослужбовців, направлених у складі підрозділів для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки);
вибуття військовослужбовця в закордонне відрядження разом із сім`єю;
встановлення факту подання військовослужбовцем недостовірної інформації, яка стала підставою для виплати грошової компенсації.
З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що Держава зобов`язалась забезпечувати військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення.
Отже, виплата грошової компенсації за найом (піднайом) житла військовослужбовцю є похідним і тимчасовим обов`язком Держави, який випливає з факту незабезпечення військовослужбовця належним приміщенням і існує доти, поки такий обов`язок державою не виконаний.
У разі забезпечення військовослужбовця житловим приміщенням за місцем проходження служби, грошова компенсації за найом (піднайом) житла не виплачується.
Як вірно було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 є діючими військовослужбовцями Збройних Сил України та проходять військову службу, тому мають відповідне закріплене за ними право на отримання грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень.
Системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства, зокрема Порядку №450 дозволяє стверджувати, що Законом не передбачено будь-яких заборон на отримання такої грошової компенсації під час перебування у шлюбі двох військовослужбовців, натомість отримання вказаної компенсації відноситься до гарантованих положеннями ст. 17 Конституції України соціальних гарантій військовослужбовців та членів їх сімей.
Судом першої інстанції вірно відхилено посилання позивача про наявне порушення, щодо не надання відповідачем довідок стосовно його дружини, оскільки у Порядку №450 відсутній обов`язок щодо надання до рапорту про необхідність призначення грошової компенсації довідки з БТІ та довідки щодо виплати або невиплати грошової компенсації за піднайом (найом) житла по місцю проходження військової служби - подружжя.
Більш того, відповідач та його дружина як окремі особи, які є військовослужбовцями у яких відсутнє службове житлове приміщення можуть просити грошову компенсацію за піднайом (найом) різних житлових приміщень.
Тобто, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в даному випадку в першу чергу йдеться про двох окремих військовослужбовців, які мають відповідні права (на виплату кожному своєї грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень)), а не за подружжя. Доводи позивача фактично побудовані лише на наявності шлюбу відповідача та військовослужбовця ОСОБА_3 , що не може слугувати підставою для звуження прав таких осіб на отримання грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року – залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року по справі за адміністративним позовом НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної державі – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                              М. П. Коваль

Суддя:                                                                                     І.О. Турецька 

        Суддя:                                                                                     Л.Є. Зуєва