КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 359/7285/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/15480/2023 
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И  
06 листопада 2023 року                                                                                              м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
суддя-доповідач Слюсар Т.А. 
судді Голуб С.А., Таргоній Д.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Валька Ігоря Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2023 року про зупинення провадження у складі судді Журавського В.В., 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Державний реєстратор Броварської міської ради Крупка Олександр Григорович про скасування рішень державного реєстратора та визнання права власності,-
 
    В С Т А Н О В И В :
 
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Державний реєстратор Броварської міської ради Крупка О.Г. про скасування рішень державного реєстратора та визнання права власності.
 
Під час розгляду справи судом першої інстанції було поставлено питання про зупинення провадження у даній справі до розгляду Бориспільським міськрайонним судом Київської області цивільної справи № 359/8402/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
 
 Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2023 року провадження у справі № 359/7285/22 зупинено до вирішення Бориспільським міськрайонним судом Київської області цивільної справи № 359/8402/21
 
Не погодившись з указаною ухвалою адвоката Валько І.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, затягування розгляду справи, просив скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2023 року, як таку, що є помилковою та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
В апеляційній скарзі зазначає, що суд в оскаржуваній ухвалі 
 
Вказано, у даній справі відсутні об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи. В матеріалах справи є всі необхідні документи і докази, що дозволяють прийняти рішення по суті позовних вимог.

 
Зазначає, що у справі про поділ майна подружжя також зупинено провадження на час проведення експертизи, проте у даній справі   предметом позову є рішення державного реєстратора, за яким частина будинку зареєстрована на ОСОБА_3 та дослідження цього питання має передувати поділу майна, яке залишилося після реалізації такого протиправного рішення.
 
Крім того вказує, що таким  зупиненням провадження у справі з ініціативи суду порушуються права позивачки, оскільки захист її прав відкладається на невизначений строк.
 
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
 
Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.
 
Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України судове засідання не проводиться.
 
Вивчивши матеріали справи та  доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
 
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Згідно із ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).
 
Відповідно до приписів частини першої статті 2ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Підставою для зупинення провадження у даній справі став факт перебування на розгляді Бориспільським міськрайонним судом Київської області цивільної справи № 359/8402/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
 
Зупиняючи провадження у даній, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд справи № 359/7285/22 не можливий до вирішення іншої справи.
 
Проте такий висновок суду є помилковим, виходячи з наступного.
 
Питання зупинення провадження у справі врегульовано у Главі 8 Розділу III ЦПК України.
 
Зокрема, статтями 251-252 ЦПК України передбачено підстави за яких суд зобов`язаний або може зупинити провадження у справі.
 
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
 
Наведене дає підстави для висновку про те, що необхідність в зупиненні провадження у справі за вищеназваним пунктом виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.
 
При цьому, між двома справами, що розглядаються, має існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.
 
Разом з цим, відповідна підстава для зупинення провадження у справі застосовується лише у разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
 
Неможливість розгляду справи є оціночним поняттям, яке повинно ґрунтуватися на можливості ухвалення рішення тільки після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій цивільній, кримінальній, адміністративній справі.
 
Строки на які зупиняється провадження у справі визначені статтею 253 ЦПК України.
 
Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
 
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи, відтак суд повинен виходити з того, що тяганина при вирішенні цивільних справ вважається грубим порушенням цивільно-процесуального законодавства та є неприпустимою.
 
В свою чергу, зважаючи на те, що у межах даного апеляційного провадження колегія суддів вирішує виключно процесуальне питання, а саме законність ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженні у справі.
 
З  матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду у справі № 359/8402/21 (до вирішення якої зупинено провадження у даній справі) є поділ майна подружжя..
 
Натомість, предметом спору у даній справі є рішення державного реєстратора, за яким частина будинку зареєстрована на ОСОБА_3 , яке оскаржує позивачка. Окрім цього, заявлено вимогу про  визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виділ майна із спільної сумісної власності та визнання права власності. 
 
Сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 359/8402/21 суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті даної справи.
 
З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
 
При цьому визначаючи наявність підстав зупинення провадження, суд повинен врахувати, що така підстава для зупинення провадження, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
 
Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.
 
Виходячи зі змісту вказаної норми процесуального закону, необхідною передумовою для застосування такого виду зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розгляду по суті заявлених позовних вимог.
 
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.
 
Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.
 
Згідно із абз. 3 п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, визначаючи наявність передбачених законом підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
 
Проте, суд першої інстанції, в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у даній справі, не проаналізував в повній мірі предмети та підстави позовів у справах і не вказав обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі № 359/8402/21, може вплинути на прийняття рішення у даній справі.
 
Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право скаржника на розумні строки розгляду справи, тобто, право, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
Безпідставне зупинення провадження у справі суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.
 
 Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права.
 
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду першої інстанції, як постановленої поспішно, з порушенням норм процесуального права, й направлення справи до того ж суду для продовження розгляду.
 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу адвоката Валька Ігоря Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
 
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.
 
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.
 
Суддя-доповідач:                 

Судді: