ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 жовтня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/10567/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Іванова С.М.,     
  
розглянувши в у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року 
в адміністративній справі №340/10567/21 за позовом ОСОБА_1 до Кетрисанівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення моральної шкоди, - 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у справі №340/10567/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Кетрисанівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення моральної шкоди – задоволено частково, а саме: визнано протиправним та нечинним рішення Кетрисанівської сільської ради №1867 від 31.08.2021 року «Про включення земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності до Переліку земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам антитерористичної операції»; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Зазначене рішення суду першої інстанції частково оскаржено в апеляційному порядку позивачем по справі з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильного застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим останній просить його скасувати в частині відмови в задоволенні вимоги про стягнення з Кетрисанівської сільської ради на користь позивача моральної (немайнової) шкоди в розмірі 1   000   000 грн за прийняття дискримінаційного рішення, яким обмежується його право на набуття права власності на земельну ділянку, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що враховуючи множинний характер грубих порушень конституційних прав позивача, їх обсяг та тривалість, завдана йому моральна шкода оцінюється у розмірі 1   000   000 грн, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди у разі порушення прав людини. Позивач вважає, що судом першої інстанції безпідставно не враховано положення ст. 56 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Крім того, позивач звертає увагу на те, що резолютивна частина рішення суду першої інстанції не містить розподілу судових витрат, до яких відноситься судовий збір, що суперечить п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 23.11.2015.
Місце проживання позивача з 10.02.2011 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .
У жовтні 2021 року до Кетрисанівської сільської ради поштою надійшло клопотання ОСОБА_1 від 23.09.2021, у якому він просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність шляхом безоплатної передачі для ведення особистого селянського господарства. До клопотання додано: викопіювання з Публічної кадастрової карти України із позначеним бажаним місцем розташування земельної ділянки біля села Свердлове (Златопілля), копію посвідчення учасника бойових дій. 
На це клопотання Кетрисанівський сільський голова направив позивачу відповідь від 01.11.2021 №М-369, у якій запропонував звернутися до Центру надання адміністративних послуг Кетрисанівської сільської ради із заявою встановленого зразка та визначеним пакетом документів.
Законність дій та рішень відповідача, вчинених при розгляді клопотання ОСОБА_1 від 23.09.2021 та наданні йому відповіді, не є предметом цього спору.
У той же час, позивачем було виявлено на офіційному сайті Кетрисанівської сільської ради рішення №1867 від 31.08.2021 «Про включення земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності до Переліку земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам антитерористичної операції». 
Цим рішенням Кетрисанівська сільська рада відповідно до статей 17, 58, 59, 93, 122, 123, 124, 134 - 139 Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з метою забезпечення учасників антитерористичної операції права на отримання у власність земельних ділянок у межах норм безоплатної передачі, вирішила:
1. Включити земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, які можуть бути передані у власність учасникам антитерористичної операції (додається).
2. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності відповідно до Переліку надавати у власність учасникам антитерористичної операції, що проживають на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.
Також цим рішенням затверджено Перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, які можуть бути передані у власність учасникам антитерористичної операції. До нього включено три земельні ділянки, розташовані на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області:
- земельна ділянка площею 0,8286 га (кадастровий номер 3520883800:02:000:…), код КОАТУУ - с. Кетрисанівка; вид угідь - рілля; цільове призначення - землі запасу (16.00); заплановане цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (01.03);
- земельна ділянка площею 0,6 га (кадастровий номер 3520883200:02:000:0375), код КОАТУУ - с. Витязівка; вид угідь - пасовища; цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (01.03); заплановане цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (01.03);
- земельна ділянка площею 4 га (кадастровий номер 3520884000:02:000:.…), код КОАТУУ - с. Костомарівка; вид угідь - багаторічні насадження; цільове призначення - землі запасу (16.00); заплановане цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (01.03).
Вказане рішення 06.09.2021 оприлюднене на офіційному веб-сайті Кетрисанівської сільської ради.
Вважаючи рішення Кетрисанівської сільської ради №1867 від 31.08.2021 «Про включення земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності до Переліку земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам антитерористичної операції» дискримінаційним та таким, що порушує його права, позивач звернувся до суду із позовом у цій справі, в якому, з урахуванням уточнення, просив суд:
- зупинити дію рішення Кетрисанівської сільської ради від 31.08.2021 року №1867 до розгляду судом його позову по суті;
- визнати незаконним і протиправним рішення Кетрисанівської сільської ради від 31.08.2021 року №1867 і скасувати його;
- стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 1   000   000 грн, завдану прийняттям цього рішення, яким обмежується його право як громадянина України та учасника антитерористичної операції, на одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2 га за ознаками місця його проживання (дискримінація за місцем проживання), яке знаходиться за межами території Кетрисанівської сільської ради.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як зазначалось вище, в даному випадку, позивач оскаржує рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у справі №340/10567/21 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 1   000   000 грн.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог у зазначеній частині суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів факт заподіяння йому душевних страждань внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржене рішення відповідача з питань регулювання земельних відносин не відповідає положенням Земельного кодексу України щодо порядку набуття громадянами права власності на земельну ділянку за рахунок земель комунальної власності, а тому є незаконним. Відповідач цим рішенням врегулював земельні відносини на місцевому рівні, вийшовши за межі своїх повноважень, встановлених Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», порушивши норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У зв`язку із зазначеним, суд першої інстанції визнав рішення Кетрисанівської сільської ради №1867 від 31.08.2021 «Про включення земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності до Переліку земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам антитерористичної операції» протиправним та нечинним.
Досліджуючи наявність підстав для стягнення на користь позивача моральної шкоди у цій справі суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно зі статтею 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
Статтею 1175 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.
Водночас суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що першочерговим завданням судочинства є захист порушених прав та свобод людини, які визнаються найвищою цінністю. З цією метою сторонам забезпечується рівність та свобода у наданні суду доказів, що підтверджують заявлені ними вимоги.
Обов`язок доказування в адміністративному процесі встановлений статтею 71 КАС України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Отже, у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема, довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків, тощо.
Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 12 листопада 2019 року в справі № 818/1430/17, в постанові від 14 травня 2020 року в справі №822/231/16.
Верховним Судом неодноразово висловлювалась правова позиція з питання відшкодування моральної шкоди.
Зокрема, в постанові від 10 квітня 2019 року в справі № 464/3789/17 Верховним Судом зазначено, що у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків тощо. У випадку заявлення вимог про відшкодування моральної шкоди саме позивач має зазначити та довести, в чому саме полягає моральна шкода, характер завданої шкоди, її прояви. Саме позивач має у своєму розпорядження необхідні докази завдання такої шкоди та обґрунтування розміру шкоди.
Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, суд першої інстанції правильно вказав на відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 1   000   000 грн.
За даних обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про часткове задоволення позову прийнято без неправильного застосування норм матеріального права, тому останнє підлягає залишенню без змін.
Доводи апеляційної скарги позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.   243,   311,   316,   321,   322, 325, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у справі №340/10567/21 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов