ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова 
Іменем України 

22 листопада 2023 року      
м. Харків

Справа № 641/2304/23      
Провадження № 22-ц/818/2225/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Пилипчук Н.П. ,
суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання : Носової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Позика», третя особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на додаткове рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2023 року, ухвалене суддею Музиченко В.О., -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Позика», третя особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування позову зазначає, що 30 січня 2021 року між нею та ТОВ «Бізнес-Позика» було підписано Договір № 223374-КС-001, відповідно до умов якого вона отримала грошові кошти у розмірі 6000грн. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 31 січня 2021 року по 03 грудня 2021 року та становить 28 538грн. Нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Напис вчинений на підставі розрахунків наданих фінансовою установою. Крім того, відповідач не надав нотаріусу первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення.

Просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №21288, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. щодо стягнення з неї на користь ТОВ «Бізнес-Позика» суми у розмірі 28 538грн. та стягнути судові витрати.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 липня 2023 року позов ОСОБА_1 - задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №21288, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес-Позика» суми у розмірі 28 538грн.
Стягнуто з ТОВ «Бізнес-Позика» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60грн.

24 липня 2023 року за допомогою засобів поштового зв`язку ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, та просила стягнути з ТОВ «Бізнес-Позика» на її користь понесені під час розгляду даної справи витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000грн.

Додатковим рішенням цього ж суду від 25 серпня 2023 року заяву представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення – задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Бізнес-Позика» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000грн.
В стягненні решти витрат на правничу допомогу - відмовлено.

Не погодившись із додатковим рішенням суду ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення її заяви в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. 

В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції було зроблено помилковий висновок, що заявлена нею сума витрат на правову допомогу в розмірі 15 000грн. є неспівмірною із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом витраченим представником.
Вказує, що відповідачем зазначені обставини не обгрунтовані.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу.

Статтею 264 ЦПК України визначені питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення, в тому числі - як розподілити між сторонами судові витрати (п.6 ч.1 цієї статті).

Матеріали справи свідчать, що в позовній заяві позивачем зазначалось, щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, орієнтований розрахунок вартості якої складає 15 000грн.

Сама ж заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на правову допомогу, із відповідними доказами на підтвердження цих обставин, була подана засобами поштового зв`язку 24 липня 2023 року, тобто у встановлений п`ятиденний строк після ухвалення рішення у справі по суті, а отже з дотриманням вимог ч.8 ст.141 ЦПК України.

Що стосується розгляду заяви по суті, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.ч.1-3 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 1 та пунктом 2 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

До суду на підтвердження витрат на правничу допомогу разом із позовною заявою було надано наступні документи: 

До суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000грн., представником позивача надано:

копію договору про надання правничої допомоги від 05 квітня 2023 року, 
додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги №б/н від 05 квітня 2023 року,
акт приймання-передавання юридичних послуг (правової допомоги) на суму 15 000грн.

Згідно п.п.1.1., 1.2, 1.3, 5.1 Договору про надання правничої допомоги адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу у справі, щодо визнання виконавчого напису №21288 від 21 січня 2022 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС-ПОЗИКА» заборгованість у розмірі 28 538грн., таким, що не підлягає виконанню.
Адвокату надається право брати участь у судовому розгляді з усіма правами, якими закон наділяє позивача, а саме, але не виключно, подавати та підписувати від імені Клієнта заяви, у тому числі позовну заяву, відповідь на відзив, клопотання, пояснення, заперечення, апеляційні скарги, касаційні скарги, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити фотокопії, отримувати оригінали виконавчих листів, представляти інтереси Клієнта у суді першої інстанції, у апеляційному суді та Верховному суді.
Адвокат зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів Клієнта у суді першої
інстанції, апеляційної інстанції та Верховному Суді.
За надання правової допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар сума якого узгоджується за згодою сторін та підтверджується актами виконаних робіт.

Відповідно до п.п.1-4 Додаткової угоди №1 дана додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвоката Іванченко А.В. за надання правової (правничої) допомоги у справі за позовом ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого напису №21288 від 21 січня 2022 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС-ПОЗИКА» заборгованість у розмірі 28 538грн., таким, що не підлягає виконанню.
Адвокат зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів Клієнта у суді першої інстанції, апеляційної інстанції та Верховному Суді.
Сторони, згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», погодили встановити оплату гонорару Адвоката за надання професійної правничої допомоги у фіксованому розмірі, за вартістю, що зазначена нижче. При встановленні розміру гонорару Сторонами враховано складність справи, кваліфікацію і досвід адвоката, фінансовий стан Клієнта та інші істотні обставини. Сторони вважають гонорар, у погодженому у цій Додатковій угоді №1 розмірі, розумним та таким, що враховує витрачений Адвокатом час та значення справи для Клієнта.
Вартість послуг:
Назва послуги та її вартість:
Професійна правнича допомога Клієнту (консультування Клієнта, визначення правової позиції у справі, підготовка, підписання та подання позовної заяви) у справі за позовом ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого напису №21288 від 21 січня 2022 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС-ПОЗИКА» заборгованість у розмірі 28 538грн., таким, що не підлягає виконанню - 15 000грн.
Гонорар адвоката сплачується клієнтом протягом 30 дні з дня прийняття судом рішення по справі.

Як вбачається із акту приймання-передавання юридичних послуг (правової допомоги) від 21 липня 2023 року адвокатом було надано наступні послуги: вивчення судової практики, визначення та погодження із Клієнтом правової позиції у справі №641/2304/23 (1 година); підготовка складання та подання до суду позовної заяви про визнання виконавчому напису таким, що не підлягає виконанню від 27 квітня 2023 року (7 сторінок), загальною вартістю 15 000грн.

Натомість відповідач ТОВ «БІЗНЕС-ПОЗИКА» заперечує проти даного розміру витрат на правову допомогу та вважає його необгрунтованим.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України).

Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи характер виконаної представником позивача роботи наданої у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, в тому числі, що заявлені позивачем у даній справі позовні вимоги мають немайновий характер, її складності та виконаної роботи, критерію необхідності подання відповідних документів зі сторони представника позивача з метою захисту інтересів свого довірителя, та значимості таких дій у справі, та витраченого часу представником у даній справі, враховуючи той факт, що в суді першої інстанції представник позивача не приймав участі у жодному судовому засідання (що підтверджується довідка суду про неявку в судове засідання сторін) а заявлені представником клопотання були подані за допомогою засобів поштового зв`язку та електронної пошти, а також враховуючи зміст умов договору про надання правової допомоги, колегія суддів дійшла висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 4 000грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи і пропорційними предмету спору, а тому підстав для його перегляду не вбачається.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та суттєвими не являються, колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000грн., яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , – залишити без задоволення.

Додаткове рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2023 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 листопада 2023 року.

Головуючий –                                                                                                                Н.П. Пилипчук

Судді –                                                                                                                          О.В. Маміна

                                                                                                                                    О.Ю. Тичкова