Головуючий І інстанції: С.О. Удовіченко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 р. 	Справа № 440/5230/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.08.2023, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 05.09.23 по справі № 440/5230/23
за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод"  
до   Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків                    
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю " Глобинський переробний завод " (далі по тексту - ТОВ "ГПЗ" / позивач)   звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі по тексту - ПМУ ДПС по роботі з великими платниками податків / відповідач) в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.01.2023 № 03235000702.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.08.2023  адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що у відповідності до вимог пункту 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України склад податкового кредиту, податкових зобов`язань та сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню (сума від`ємного значення) формується платниками за кожний звітний (податковий) період. Враховуючи, що згідно вимог чинного законодавства всі показники податкової звітності заповнюються в періоді виникнення за звітний (податковий) період, сума від`ємного значення податку на додану вартість згідно постанови Верховного Суду від 24.11.2021 по справі №440/4414/18 підлягає відображенню в податковій звітності з періодом виникнення, за який таку суму було зменшено за результатами контрольно-перевірочної роботи, тобто за березень 2018 За висновками акту перевірки не встановлено відсутність права у позивача на відображення результатів судового оскарження по справі №440/4414/18, а встановлено за своєю правовою природою інше податкове правопорушення. А саме, перевіркою встановлено порушення порядку заповнення податкової звітності з податку на додану вартість в результаті відображення в Додатку №2 до Уточнюючого розрахунку від 25.07.2022 до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2021 збільшення від`ємного значення з періодом виникнення листопад 2021 рік згідно постанови Верховного Суду по справі №440/4414/18, що не відповідає звітному (податковому) періоду, в якому таке від`ємне значення виникло.
Позивачем  подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства, а висновки суду є законними та обґрунтованими.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що ТОВ "ГПЗ" (код ЄДРПОУ 30547403) зареєстровано як юридична особа, є платником ПДВ з 12.08.1999 та на даний час перебуває на обліку в ПМУ ДСП по роботі з великими платниками податків.
У період з 21.11.2022 по 09.12.2022, на підставі направлень від 21.11.2022 №84, №85, виданих ПМУ ДСП по роботі з великими платниками податків заступнику начальника відділу планових перевірок управління податкового аудиту Дар`ї Масалітіній та головному державному інспектору відділу планових перевірок управління податкового аудиту Марині Сєрій та наказу ПМУ ДСП по роботі з великими платниками податків від 19.10.2022 № 64-п, виданого на підставі підпункту 19-1.1.6 пункту 19-1 .1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ГПЗ" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету:
- за червень 2022 у податковій декларації з податку на додану вартість від 19.07.2022 №9132831902;
- за липень 2022 у податковій декларації з податку на додану вартість від 19.09.2022 №9163024655;
- за серпень 2022 у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.09.2022 №9187772612 з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 27.09.2022 №9193323974.
За результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ГПЗ" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень, липень, серпень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету 16.12.2022 складено Акт № б/н/35-00-07-01-05/30547403 (т.1 а.с. 10-38).
За висновками Акту № б/н/35-00-07-01-05/30547403 ТОВ "ГПЗ" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень, липень, серпень 2022 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення ТОВ "ГПЗ":
- пункту 200.1 пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, пункту 9 розділу ІІІ "Порядок оформлення та подання податкової звітності", абзацу "4" та "5" підпункту 5 пункту 4 підрозділу ІІ "Податковий кредит" розділу V "Порядку заповнення податкової декларації", підпункту 2 п.10. підрозділу ІІІ "Розрахунки за звітній період" розділу V "Порядку заповнення податкової декларації" Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" №21 від 28.01.2016 із змінами та доповненнями, що призвело до завищення значення р.21 "Сума від`ємного значення, що зараховуються до складу звітного (податкового) періоду" за липень 2022 на суму 11 217 565 грн;
- пункту 200.1 пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, пункту 9 розділу ІІІ "Порядок оформлення та подання податкової звітності" Порядку №21, абзацу "4" та "5" підпункту 5 пункту 4 підрозділу ІІ "Податковий кредит" розділу V "Порядку заповнення податкової декларації" Порядку №21, підпункту 2 пункту 10. підрозділу ІІІ "Розрахунки за звітній період" розділу V "Порядку заповнення податкової декларації" Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" №21 від 28.01.2016 із змінами та доповненнями, що призвело до завищення значення р.21 "Сума від`ємного значення, що зараховуються до складу звітного (податкового) періоду» за серпень 2022 на суму 11 217 565 грн.
На підставі висновків Акту № б/н/35-00-07-01-05/30547403, контролюючим органом 23.01.2023 складено податкове повідомлення-рішення № 03235000702, яким ТОВ "ГПЗ" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за серпень 2022 на 11 217 565 грн (т.1 а.с. 40-45).
Зменшуючи ТОВ "ГПЗ" розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за серпень 2022 року на 11 217 565 грн, податковий орган виходив з наступного:
"ГУ ДФС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "ГПЗ" з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, за результатами якої складено акт від 07.08.2018 №1006/16-31-14-01-10/30547403 та винесено податкове повідомлення-рішення за формою "В4" від 03.09.2018 №0011641401 на суму зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2018 на загальну суму 11 218      565грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.06.2019 по справі №440/4414/18 в задоволенні позову ТОВ "ГПЗ" про визнання протиправним та скасування ППР відмовлено в частині зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ по декларації за березень 2018 в сумі 10 908 078 грн., зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 309 487 грн. за заявою позивача залишено без розгляду.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "ГПЗ" відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 24.11.2021 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 скасовано та направлено справу на новий розгляд.
ТОВ "ГПЗ" на підставі рішення апеляційного суду від 19.02.2020 в податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2020, реєстраційний №9057729207 від 19.03.2020, по р.16.3 Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення у сумі 11 217 565 грн. (в т.ч. в сумі 309 487 грн, які за заявою позивача залишені без розгляду та, виходячи з цього, є узгодженими).
В додатковій таблиці в декларації, підставою зменшення визначено ППР від 03.09.2018 №0011651401, зменшено від`ємне значення поточного місяця (лютий 2020).
Уточнюючим розрахунком від 25.07.2022 реєстраційний №91378758317 до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2021, ТОВ "ГПЗ" на підставі постанови Верховного Суду від 24.11.2021 по р.16.3 «Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення у сумі 11 217 565 грн. (в т.ч. в сумі 309 487 грн., які за заявою позивача залишені без розгляду та виходячи з цього, є узгодженими).
Додаткова таблиця, яка затверджена, як частина обов`язкової форми податкової декларації з податку на додану вартість, згідно пункту 1 Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" від 28.01.2016 №21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289, в уточнюючому розрахунку не заповнена. В додатку 2 до уточнюючого розрахунку збільшено від`ємне значення з періодом виникнення листопад 2021.
В податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2022, реєстраційний №9163024655 від 19.08.2022, вищенаведений показник уточнюючого розрахунку, від 25.07.2022 реєстраційний №9137875317 до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2021, відображено в р.16.2 декларації, в додатку 2 до декларації збільшено від`ємне значення з періодом виникнення листопад 2021.
Отже, підприємством ТОВ "ГПЗ":
- у лютому 2020 узгоджена сума ППР за березень 2018 відображена в р.16.2, при цьому зменшено від`ємне значення за лютий 2020, оскільки в додатку 2 до декларації з податку на додану вартість на той момент були вже відсутні залишки від`ємного значення за березень 2018.
- згідно уточнюючого розрахунку від 25.07.2022, за листопад 2021, відображена сума поновлення від`ємного значення з періодом виникнення – листопад 2021, але дане суперечить визначенню наведеному в пункті 200.1 статті 200 Податкового кодексу України. Також, згідно Порядку №21 в р.16.3 в періоді узгодження відображається узгоджена сума за ППР, при цьому постанова Верховного Суду не узгоджувала жодних сум за ППР, а скасувала попередні рішення судів та направила справу на новий розгляд.
На підставі вищевикладеного, ТОВ "ГПЗ" при відображенні узгодженої суми за ППР по формі "В4" від 03.09.2018 №0011641401 на зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість, яка винесена за результатами документальної планової виїзної перевірки (акт від 07.08.2018 №1006/16-31-14-01-10/30547403) повинно визначати "період виникнення від`ємного значення" з урахуванням пункту 200.1 пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та відобразити таку суму в періоді такого узгодження.
Таким чином, підприємством ТОВ "ГПЗ" в додатку №2 (Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду), до декларації за липень 2022 (реєстраційний додатку 2 №9163024649 від 19.08.2022), з урахуванням Уточнюючого розрахунку від 25.07.2022 реєстраційний №9137875317 до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2021, в порушення пункту 200.1 пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, абзацу "4" та "5" підпункту 5 пункту 4 підрозділу ІІ "Податковий кредит" розділу V "Порядку заповнення податкової декларації», підпункту 2 пункту 10 підрозділу ІІІ «Розрахунки за звітній період" розділу V "Порядку заповнення податкової декларації" Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" №21 від 28.01.2016 із змінами та доповненнями, неправомірно відображений період виникнення – листопад 2021, в результаті чого завищено суму зазначену в таблиці 1 додатку 2 до декларації за липень 2022 на 11 217 565 грн ... "
Позивач, не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням ПМУ ДСП по роботі з великими платниками податків від 23.01.2023 № 03235000702, звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними  доказами правомірність та обґрунтованість прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.    
Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно із підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Відповідно пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідно пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.4. статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку / небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно із підпункту 5 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (надалі-Порядок №21), у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду. У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період. У рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду.
У рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення, узгоджена за результатами перевірки контролюючого органу, у звітному (податковому) періоді, на який припадає день узгодження податкового повідомлення-рішення, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до          статті 56 розділу II Кодексу. У разі заповнення рядків 16.2 та/або 16.3 обов`язковим є заповнення таблиці "Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення та/або уточнюючого розрахунку".
Судовим розглядом встановлено, що  у 2018 Головним управлінням ДФС у Полтавській області за результатами проведеної податкової перевірки ТОВ "ГПЗ" по питанню дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 законодавства про збір та облік єдиного соціального внеску за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, складено Акт від 07.08.2018 № 1006/16-31-14-01-10/30547403 (т.1 а.с. 56-79).
На підставі зазначеного Акту перевірки від 07.08.2018 № 1006/16-31-14-01-10/30547403 ГУ ДФС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.09.2018 №0011651401, яким ТОВ "ГПЗ" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 11 217 565,00 грн. в декларації з цього податку за березень 2018року (т.2 а.с. 1).
Податкове повідомлення-рішення від 03.09.2018 №0011651401 було оскаржене ТОВ "ГПЗ" в судовому порядку в справі №440/4414/18 та у Податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2018 ТОВ "ГПЗ" не відображено зменшення від`ємного значення податку на додану вартість на суму 11    217 565 грн за податковим повідомленням-рішення від 03.09.2018 №0011651401.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 по справі № 440/4414/18 задоволено заяву позивача та частково залишено без розгляду позов щодо оскарження податкового повідомлення-рішення від 03.09.2018 №0011651401 в частині 309 487 грн (офіційне посилання в Єдиному державному реєстрі судових рішень - https://reestr.court.gov.ua/Review/80977526).
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 в справі №440/4414/18 позивачу відмовлено в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.09.2018 №0011651401 в частині 10 908 078 грн (офіційне посилання в Єдиному державному реєстрі судових рішень - https://reestr.court.gov.ua/Review/84070283).
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду 19.02.2020 ТОВ "ГПЗ" відмовлено в задоволенні апеляційної скарги та Постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 в справі №440/4414/18 залишена без змін (офіційне посилання в Єдиному державному реєстрі судових рішень - https://reestr.court.gov.ua/Review/87676648).
Згідно із частиною другою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Частиною першою статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Позивач відобразив суму податкового повідомлення-рішення від 03.09.2018 №0011651401 в розмірі 11 217 565 грн із знаком "-" у рядку 16.3 Податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2020, поданої 19.03.2020 реєстраційний №9057729207 (т.2 а.с. 37-38).
Постановою Верховного Суду від 24.11.2021 частково задоволено касаційну скаргу ТОВ "ГПЗ", скасовано постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 та постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 в справі № 440/4414/18 та направлено справу на новий розгляд (офіційне посилання в Єдиному державному реєстрі судових рішень - https://reestr.court.gov.ua/Review/101332331).
ТОВ "ГПЗ" подало Додаток 2 до Декларації з податку на додану вартість за листопад 2021 від 25.07.2022 реєстраційний №9137875317 та відобразило суму податкового повідомлення-рішення від 03.09.2018 №0011651401 в розмірі 11 217 565 грн в складі від`ємного значення податкового кредиту, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) в періоді листопад 2021 (т.2 а.с. 54).
На підставі норм законодавства та встановлених фактів суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 03.09.2018 №0011651401, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення податку на додану вартість на 11 217 565 грн набуло статусу узгодженого 19.02.2020 в зв`язку з ухваленням 19.02.2020 Другим апеляційним адміністративним судом Постанови у справі №440/4414/18 про відмову у задоволенні апеляційної скарги позивача і залишенням в силі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 про відмову в задоволення позову ТОВ "ГПЗ" та знов набуло статусу неузгодженого 24.11.2021 в зв`язку з ухваленням Верховним Судом постанови в справі №440/4414/18, якою скасовано постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 та рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 і направлено справу №440/4414/18 на новий розгляд.
Таким чином сума від`ємного значення податку на додану вартість 11 217 565 грн визначена податковим повідомленням-рішенням від 03.09.2018 №0011651401 з 24.11.2021 була неузгодженою та могла бути відображена позивачем в податковій звітності з податку на додану вартість.
Стосовно  посилань відповідача на порушення позивачем абзацу "4" та "5" підпункту 5 пункту 4 підрозділу ІІ "Податковий кредит" розділу V "Порядку заповнення податкової декларації", підпункту 2 п.10. підрозділу ІІІ "Розрахунки за звітній період" розділу V "Порядку заповнення податкової декларації" Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" №21 (надалі - Порядок №21) від 28.01.2016, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до абзацу "4" та "5" підпункту 5 пункту 4 підрозділу ІІ розділу V Порядку №21 у рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення, узгоджена за результатами перевірки контролюючого органу, у звітному (податковому) періоді, на який припадає день узгодження податкового повідомлення-рішення, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до статті 56 розділу II Кодексу.
У рядку 16.3 також вказується узгоджена за результатами документальної перевірки контролюючого органу сума від`ємного значення реорганізованого платника податку, що переноситься до податкового кредиту правонаступника (за умови подання таким правонаступником заяви (таблиця 3 (Д2) (додаток 2)) у складі податкової декларації за звітний (податковий) період), на який припадає день узгодження, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до статті 56 розділу II Кодексу.
Отже норми Порядку №21 та форма податкової декларації з податку на додану вартість, затверджена Порядком №21 передбачають можливість як "збільшення" так і "зменшення" показника рядка 16.3 податкової декларації за результатами перевірки контролюючого органу.
Також, відповідно до абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідно до пункту 5 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства.
Відповідачем в Акті перевірки та поданих до суду заявах по суті справи не наведено нормативне обґрунтування обов`язку ТОВ "ГПЗ" здійснити часткове відображення в податковій декларації з податку на додану вартість податкового повідомлення-рішення від 03.09.2018 №0011651401 в суми 309 487 грн до моменту закінчення процедури судового оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення 03.09.2018 №0011651401 на суму 11 217 565грн.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції  про наявність у позивача права у податковій декларації з податку на додану вартість збільшити від`ємне значення податкового кредиту на суму 11 217 565 грн за податковим повідомленням-рішенням від 03.09.2018 №0011651401 до моменту набрання судовим рішенням в справі №440/4414/18 законної сили.
Стосовно посилань відповідача на те, що згідно уточнюючого Додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2021року від 25.07.2022 відображена сума поновлення від`ємного значення в розмірі - 11 217 565 грн з періодом виникнення – листопад 2021, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про наступне.
В січні 2023 на запит Асоціації "УКАБ" щодо порядку відображення податкового повідомлення-рішення за формою "В4" у податковій декларації з податку на додану вартість Державна податкова служба України надала лист №2050/6/99-00-04-02-03-06 від 27.01.2023 (т.2 а.с. 71-73).
Відповідно до роз`яснень Державної податкової служби України наведених в листі №2050/6/99-00-04-02-03-06 від 27.01.2023, якщо суд касаційної інстанції скасовує рішення апеляційної інстанції, яке набрало законної сили, відповідно до якого ППР за формою "В4" набуло статусу узгодженого, і передала справу на новий розгляд до суду першої інстанції, таке ППР знов набуває статусу неузгодженого. В такому випадку платник податків має право збільшити суму зменшеного від`ємного значення з податку на додану вартість відповідно до ППР за формою "В4", шляхом відображення такої суми у рядку 16.3 декларації зі знаком "+" у звітному (податковому) періоді, в якому рішення суду касаційної інстанції відповідно до КАСУ набрало законної сили.
Якщо за результатами цього звітного періоду така сума декларується у рядку 21 декларації, в графах 2 та 3 таблиці 1 додатка 2 "Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2)" зазначається звітний (податковий) період, у якому виникло таке від`ємне значення, тобто період який був зазначений в додатку 2 декларації, за який таку суму було зменшено за результатами контрольно-перевірної роботи.
Таке збільшення платник податків проводить лише за умови попереднього відображення в декларації сум зменшення від`ємного значення відповідно до такого ППР зі знаком "-".
Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано доводами апеляційної скарги, позивач відобразив суму від`ємного значення податку на додану вартість, визначену податковим повідомленням-рішенням від 03.09.2018 №0011651401 в розмірі 11 217 565 грн в рядку 16.3 в податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2020, реєстраційний №9057729207 від 19.03.2020 (т.2 а.с. 37-38).
Позивач подав уточнюючий Додаток 2 до Податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2021 від 25.07.2022 реєстраційний №9137875317 та відобразив суму податкового повідомлення-рішення від 03.09.2018 №0011651401 в розмірі 11 217 565 грн в складі від`ємного значення податкового кредиту, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) з періодом виникнення листопад 2021 (т.2 а.с. 54).
Позивач подав уточнюючий Додаток 2 до Податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2021 від 02.02.2023 реєстраційний №9013609070 та змінив період виникнення податкового кредиту в сумі 11 217 565 грн з "листопад 2021" на "лютий 2020" (т.2 а.с. 63-69).
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
З огляду на зазначену норму Податкового кодексу України,  сума від`ємного значення податкового кредиту податку на додану вартість в розмірі 11 217 565 грн, визначена податковим повідомленням-рішенням від 03.09.2018 №0011651401 могла враховуватись позивачем під час визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті.
Також суд зазначає, що відповідачем, в акті перевірки та в заявах по суті справи не наведено розрахунку за даними податкової звітності з податку на додану вартість позивача, що дає змогу встановити завищення суми від`ємного значення податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2022 з в`язку з відображенням суми від`ємного значення податку на додану вартість в розмірі 11 217 565 грн згідно ПРР від 03.09.2018 №0011651401 з періодом виникнення податкового кредиту листопад 2021.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції  про недоведеність  відповідачем  завищення позивачем суми від`ємного значення податкового кредиту у податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2022 від 20.09.2022 реєстраційний №9187772612 на суму 11 217 565 грн.
Дослідження наявних у справі доказів у їх сукупності, дає суду підстави для висновку про відсутність в діях ТОВ "ГПЗ" порушень податкового законодавства, визначених Актом перевірки №б/н/35-00-07-01-05/30547403 від 16.12.2022 на підставі висновків якого відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 23.01.2023 № 03235000702, яким ТОВ "ГПЗ" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2022 на суму 11 217 565,00 грн.
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ТТовариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" та наявність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 по справі № 440/5230/23  залишити без змін  . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.М. Ральченко    І.С. Чалий