Справа № 344/9779/22 
Провадження № 22-ц/4808/1075/23 
Провадження №22-ц/4808/1076/23 
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М. 
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (суддя-доповідач)                Девляшевського В.А.,
суддів:                                        Луганської В.М., Мальцевої Є.Є.,
секретаря                                        Кузів А.В.,
з участю                                        відповідачки ОСОБА_1 , 
                                       представника відповідачів - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене головуючим суддею Бабій О.М. 13 червня 2023 року, повний текст якого виготовлено 22 червня 2023 року, та на додаткове рішення від 26 червня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок залиття квартири,
в с т а н о в и в :
У серпні 2022 року ОСОБА_3 в інтересах якого діяла ОСОБА_5 , звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок залиття квартири.
Позов обгрунтовували тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . Оскільки позивач перебуває за кордоном у цій квартирі, за домовленістю проживають його колишня дружина ОСОБА_5 та син.
05 червня 2022 року внаслідок аварії системи водопостачання у квартирі відповідача, а саме зриву змішувача у ванній кімнаті, було залито нижні поверхом квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , пошкоджено житлові та нежитлові приміщення квартир, чим завдано матеріальні збитки. Характер пошкоджень, завданих залиттям, деталізовано у комісійному акті про залиття від 05 червня 2022 року. Згідно експертного висновку від 29 липня 2022 року визначено розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкоджень спального гарнітуру та матрацу, кухонного гарнітуру, комоду, спричинених залиттям в розмірі 104 837, 00 грн. Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 02 серпня 2022 року розмір матеріального збитку, завданого внаслідок залиття двокімнатної квартири по АДРЕСА_4 становить 282 108,00 грн. 
Позивач зазначав, що зважаючи на масштаби завданої матеріальної шкоди, позивач пережив стрес та розчарування, оскільки ремонт було зроблено ним у 2019-2020 роках за власні зароблені кошти. Усе майно, меблі, приладдя та побутові речі у квартирі теж було новим. Відтак, позивач поніс також фізичні, психологічні та моральні страждання, в тому числі пов`язані з приведенням своєї квартири у придатний для проживання стан.
За наведених обставин просив стягнути з відповідача 386 945,00 грн вартості матеріальних збитків, завданих залиттям квартири, а також 30 000,00 грн моральної шкоди.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 01 грудня 2022 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_1 .
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто в солідарному порядку із ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 221 945, 00 грн на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, 5000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, 8000,00 грн витрат на проведення експертизи.
Стягнуто із ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 витрати по оплаті судового збору в розмірі по 1 134,72 грн з кожного.
Зобов`язано ОСОБА_3 передати ОСОБА_4 або ОСОБА_1 залишки пошкодженого затопленням кухонного гарнітуру сірого та білого кольорів, матеріал каркасу ДСП, фасад – фарбований МДФ. Конструкція виробу включає: нижні та верхні тумби розміщені Г-подібно, загальною довжиною 5.4 м., висотою 2.26 м. Нижня частина гарнітуру містить сім підлогових секцій: три з висувними ящиками (по 2 ящика в секції), у одній вмонтований холодильник, у іншій посудомийна машина та секція, яка відкривається за допомогою дверки. На верхній частині нижніх секцій встановлена стільниця білого кольору. Верхній елемент гарнітуру включає: секцію із вмонтованим холодильником, дві секції із дверками та чотири секції із фасадами, що складаються вгору. Направляючі прихованого монтажу механізми у верхніх шафах (4 штуки) марки «HAFELE».
В задоволенні решти вимог позову відмовлено.
26 червня 2023 року судом ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто із ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 4 500,00 грн з кожного.
Не погодившись з рішенням та додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог та стягненя понесених судових витрат, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. 
На думку апелянта, висновок суду про те, що достатнім буде відшкодування моральної шкоди в розмірі лише 5 000,00 грн із заявлених 30 000,00 грн є необгрунтованим. Суд не звернув увагу, що з часу затоплення квартири позивача так і протягом усього судового розгляду справи відповідачі не вчиняли жодних вагомих та реальних дій чи заходів для того, щоб допомогти дружині позивача усунути наслідки залиття. Позивач на момент залиття та під час судових засідань перебував за кордоном, а тому встановленням факту аварії, завданих пошкоджень, знаходженням винних осіб, усуненням наслідків залиття тощо займалась його дружина. Натомість відповідачі безпосередньо не здійснювали заходів щодо усунення допущених наслідків затоплення. Згідно долучених відповідачкою до матеріалів справи квитанцій про повернення завданих матеріальних збитків часткове відшкодування завданих витрат відбулось вже перед завершенням судового розгляду справи в суді.
Відтак, апелянт вважає, що 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, визначеної судом, є неспівмірними із завданими збитками, моральними переживаннями позивача та його дружини. За наведених обставин просив рішення Івано-Франківського міського суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове про стягнення з відповідачів на користь позивача 30 000,00 грн моральної шкоди.
Також не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо здійснення передачі відповідачам кухонного гарнітуру. Судовий експерт зазначив, що таке майно є пошкодженим внаслідок залиття та не підлягає відновленню у попереднє становище чи ремонту, а визначена у зв`язку з цим лише його ринкова вартість для встановлення розміру матеріальних збитків, що підлягають до відшкодування відповідачами. Разом з тим суд не зауважив, що відповідачка не запропонувала жодних варіантів щодо надання позивачу взамін за пошкоджений кухонний гарнітур ідентичний новий того ж роду та якості. Судом не враховано, що кухонний гарнітур є вбудованим та в нього вмонтована кухонна техніка, а тому неможливим є без нанесення вагомих пошкоджень кухонній кімнаті здійснити демонтаж та передачу даного майна відповідачам. Більше того, що такої позовної вимоги останні не заявляли. А тому, на думку апелянта, резолютивна частина рішення в цій частині підлягає скасуванню без вирішення по суті даного питання.
Оскаржуючи додаткове рішення, апелянт посилався на те, що визначена судом сума компенсації витрат на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн є заниженою. Так, адвокат фактично з часу виявлення затоплення одразу почав надавати професійну правову допомогу дружині позивача, хоча договір про надання такої допомоги був складений пізніше - у серпні 2022 року. Усі докази, які були наявні у позивача на час звернення до суду, були отримані його представником. Заявлені до відшкодування витрати, в тому числі щодо складання та подання позовної заяви з відповідними додатками, інших процесуальних документів, є документально підтвердженими та обгрунтованими. Тому просив додаткове рішення скасувати та ухвалити нове про повне задоволення вимог щодо стягнення із відповідачів на користь позивача понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 покликається на законність та обґрунтованість рішення суду. Натомість, доводи апеляційної скарги вважає такими, що не містять підстав для його скасування.
Вважає, що судом правильно надано оцінку експертному висновку, згідно якого встановлено, що ринкова вартість бувшого у використанні кухонного гарнітура становить 67 109,00 грн. Після залиття кухонний гарнітур має певну цінність, а тому суд, стягуючи ринкову вартість з відповідачів, прийшов до обґрунтованого висновку про передачу його залишків.
Вважає також, що заявлений в позовній заяві розмір відшкодування моральної шкоди не відповідає засадам розумності та справедливості, оскільки відсутні будь-які докази про те, що матеріальна шкода заподіяна відповідачами умисно. На думку представника відповідача, суд врахував характер та обсяг фізичних, душевних страждань, які зазнав позивач в результаті вимушених змін у життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та прийшов до обґрунтованого висновку, що заявлена сума в 30 000,00 грн є надмірною.
Також представник відповідача зазначив, що судом детально досліджено докази, надані для визначення судових витрат, а тому додаткове рішення є законним.
В судове засідання апелянт та його представник повторно не з`явились. Враховуючи їх належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, колегія суддів згідно статті 372 ЦПК України перешкод розглядові справи у їх відсутності не встановила.
В засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 та представник відповідачів - ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги заперечили, пославшись на законність та обгрунтованість ухваленого рішення. ОСОБА_7 крім того подала колегії суддів документальне підтвердження добровільного погашення матеріальних збитків на суму 176 000,00 грн після ухвалення судового рішення. Також вони зауважили, що і раніше нею та чоловіком вживались заходи до відшкодування шкоди позивачу.
Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Рішення Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2023 року оскаржується в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, а також зобов`язання позивача передати пошкоджене майно відповідачам. В іншій частині рішення не оскаржено, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

При вирішенні спору в частині вимоги позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди суд виходив з оцінки причинного зв`язку між такою шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд вважав, що факт заподіяння позивачу моральних страждань та втрат немайнового характеру доведено представником позивача частково, співмірним та справедливим буде розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 гривень. Так, відповідачі не заперечують своєї вини, намагаються відшкодувати завдані збитки, безпосередньо після затоплення вживали заходів щоб допомогти дружині позивача усунути наслідки залиття.
Вирішуючи питання про передачу пошкодженого майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду, суд виходив з того, що судовим експертом проведено визначення ринкової вартості об`єкта дослідження «кухонного гарнітуру» загальною довжиною 5.4 м станом на 05.06.2022 року, та встановлено вартість майна до пошкодження від дії негативних чинників з врахуванням зносу в розмірі 67 109,00 грн. Тобто, за результатами проведених розрахунків визначена залишкова вартість заміщення, яка дорівнює ринковій вартості об`єкта дослідження. Відтак, суд прийшов до переконання, що після відшкодування збитків пошкоджене внаслідок залиття майно, а саме кухонний гарнітур, має бути передано відповідачам, що відновить баланс прав у спірних правовідносинах та забезпечить дотримання цивільних прав та обов`язків обох сторін.
За змістом частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду в оскарженій частині відповідає цим вимогам закону, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.10 т. 1).
Із копії акту № 11 від 05 червня 2022 року про залиття (аварію) встановлено, що в системі водопостачання квартири за АДРЕСА_5 05.06.2022 року відбулась аварія системи водопостачання, а саме зрив змішувача в ванній кімнаті внаслідок чого залито квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .
Власниками квартири АДРЕСА_6 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних розмірах, що вбачається з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.151-152 т. 1).
Згідно висновку № 030/08-2022 експертного будівельно-технічного дослідження від 02 серпня 2022 року розмір матеріального збитк, завданого внаслідок залиття двокімнатної квартири по АДРЕСА_4 становить – 282 108 гривень. (а.с.17-22 т. 1).
Згідно висновку експерта №СЕ-19/109-22/5389-ТВ від 29.07.2022 року розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкоджень спального гарнітуру та матрацу, кухонного гарнітуру, комоду, спричиненого залиттям становить 104 837 гривень (а.с.70-81 т. 1).
Як встановив суд першої інстанції на підставі платіжних документів, відповідачами сплачено позивачу в якості відшкодування завданої шкоди 165 000,00 грн, що визнається сторонами. Крім того, після ухвалення оскаржуваного рішення ОСОБА_1 оплатила дружині позивача 176 000,00 грн, що підтверджується квитанціями до платіжних інструкцій, поданими в апеляційному суді.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).
Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Завдання йому моральної шкоди ОСОБА_3 обґрунтовував значними масштабами завданих його майну збитків. Вказував, що після затоплення квартири переживав стрес та розчарування в зв`язку з пошкодженням його майна, на яке він витратив значні кошти. Зазначав, що в квартирі перед залиттям було виконано ремонт, куплено нові меблі та побутові речі. Тому оцінював моральну шкоду орієнтовано в розмірі 10 відсотків від загальної вартості збитків.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частина 4 статті 23 Кодексу).
Право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Означений спосіб захисту застосовний і тоді, якщо можливість отримання відповідного відшкодування за конкретне порушення права прямо не передбачене законом, іншим актом цивільного законодавства, договором або іншим правочином. Для задоволення відповідної вимоги суд застосовує приписи пункту 9 частини другої статті 16 та статті 23 ЦК України. 
Установивши факт заподіяння позивачу втрат немайнового характеру, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. При цьому суд прийняв до уваги, що відповідачі не заперечують своєї вини, частково відшкодували завдані збитки; безпосередньо після затоплення вживали заходів щоб допомогти дружині позивача усунути наслідки залиття.
Колегія суддів вважає, що розмір компенсованої судом першої інстанції моральної шкоди відповідає засадам розумності і справедливості, та перенесеним моральним переживанням у зв`язку з майновими втратами позивача. Також колегія враховує, що останній на час та після затоплення квартири знаходився за кордоном, та не відчував безпосередні незручності через пошкодження власного майна. Крім того, відповідачами майже повністю відшкодовано спричинену матеріальну шкоду.

Що стосується рішення суду в частині передачі кухонного гарнітуру відповідачам, колегія виходить з наступного.
Згідно з роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 р. № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. Постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
Представник відповідачів подавав заяву про вирішення питання про передачу залишку кухонного грнітуру особам відповідальним за шкоду, оскільки заявлена майнова шкода за його пошкодження відповідає ринковій вартості цього майна, визначеної експертом.
Судовим експертом визначена залишкова вартість заміщення кухонного гарнітуру, яка дорівнює ринковій вартості об`єкта дослідження та становитиь 67 109,00 грн (а.с. 79-зворот т.1).
Оскільки майнова шкода спричинена пошкодженням кухонного гарнітуру відповідає його ринковій вартості до пошкодження з урахуванням зносу і його залишки також мають певну цінність, суд обгрунтовано задовольнив заяву відповідачів про передачу їм пошкодженого майна. 
Посилання апелянта на те, що вказаний гарнітур неможливо демонтувати без нанесення вагомих пошкоджень кухонній кімнаті колегія відхиляє, оскільки доказів на підтвердження цього не надано. Більше того експертом визначено, що матеріальна шкода за пошкоджений гарнітур відповідає залишковій вартості заміщення цього майна, тобто поточній вартості витрат на створення (придбання) нового об`єкта, подібного до об`єкта оцінки, який може бути йому рівноцінною заміною. 

Що стосується апеляційної скарги на додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 26 червня 2023 року, колегія виходить з наступного. 
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до договору доручення на ведення справ в державних, слідчих та судових огранах від 03 серпня 2022 року, укладеного між адвокатом Зібаровською Н.О. та ОСОБА_3 сторони погодили попередній гонорар у розмірі 10 000,00 грн (а.с. 122-123 т.1). 
Згідно акту про надання професійної правової допомоги від 10.04.2023 представником позивача надано наступні юридичні послуги: вступ у справу – 2000 грн.; аналіз фактичних обставин справи, формування доказів у справі, аналіз судової практики, надання консультацій – 16 000 грн (16 год.); витрати у зв`язку з неодноразовим виїздом на місце затоплення квартири - 5000 грн (5 год.); складання, оформлення та подання позовної заяви – 10 000 грн (10 год.); представництво у суді, складання процесуальних документів та подання до суду заяв та клопотань – 7 000 грн (6 судових засідань) ( а.с. 16 т. 2).
Факт оплати послуг за надання правничої допомоги підтверджується квитанціями № 77 від 03.08.2022 року, № 78 від 20.01.2023, № 79 від 10.05.2023 (а.с. 17 т. 2). 
Таким чином, позивачем заявлено до відшкодування 40 000,00 грн судових витрат за правову допомогу.
Як убачається з матеріалів справи в судовому засіданні 26 червня 2023 року представник відповідача надав заперечення на розрахунок витрат на правничу допомогу. 
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та інші, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно статті 137 ЦПК України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.
Ухвалюючи додаткове рішення, суд вважав, що заявлені витрати на правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн є неспіврозмірним та такими, що не відповідають принципам справедливості і пропорційності. Відтак, суд прийшов до висновку про зменшення таких витрат до 9 000,00 грн. З вказаним висновком колегія суддів погоджується.
Аналізуючи надані представником ОСОБА_3 докази на підтвердження заявленого розміру судових витрат, та оцінюючи розмір заявлених витрат з позиції їх співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значення вирішення спору для позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що їх розмір був завищений і відповідно зменшення заявленого розміру судових витрат до 9 000,00 було обґрунтованим.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків місцевого суду, висловлених при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення, не спростовують. Відтак, не підлягає також до задоволення апеляційна скарга на додаткове рішення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов переконання, що рішення місцевого суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, наведені в апеляційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин рішення суду належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Керуючись статтями 374, 375, 381 – 384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 залишити без задоволення. 
Рішення Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2023 року та додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 26 червня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 

Головуючий                                                        В.А. Девляшевський
Судді:                                                                В.М. Луганська
                                                                       Є.Є. Мальцева

Повний текст постанови виготовлено 07 листопада 2023 року