УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

10 жовтня 2023 року 
м. Київ
справа №240/8632/22
адміністративне провадження № К/990/32402/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Кравчука В.М. та Стародуба О.П., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року
у справі №240/8632/22
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 (далі - скаржник) звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, що полягають у відмові перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, №33/26/117-1248 від 01 липня 2021 року, та у відповідності до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року у справі №240/20442/21, без будь-якого обмеження її максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, №33/26/117-1248 від 01 липня 2021 року, та у відповідності до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року у справі №240/20442/21, без будь-якого обмеження її максимальним розміром, та проводити подальшу виплату перерахованої пенсії позивачу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у 20-ти денний термін з моменту набрання рішенням суду законної сили виплатити ОСОБА_1 заборгованість у пенсійному забезпеченні, яка утворилась у період з 01 грудня 2019 року до моменту здійснення відповідного перерахунку пенсії.

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подати у місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 при здійсненні перерахунку з 01 грудня 2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 грудня 2019 року без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням вже виплачених сум.

У задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовлено.

У липні 2023 року позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року, заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 22 вересня 2023 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Проаналізувавши зміст оскаржуваних судових рішень та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом приписів частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Тобто особи, які беруть участь у справі, у тому разі, якщо вони не погоджуються з ухваленими (постановленими) судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє касаційне оскарження тільки у визначених законом випадках.

Правилами частини другої статті 328 КАС України визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Варто зауважити, що частиною другою статті 328 КАС України встановлений вичерпний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені до Верховного Суду.

Отже, юридичні приписи частини третьої статті 328 КАС України не передбачають можливості касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції після її перегляду судом апеляційної інстанції, яка постановлена за результатами розгляду заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, а виняткові обставини заявником не наведені та не встановлені Судом самостійно, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Аналогічна правова позиція щодо застосування пункту 1 частини першої статті 333 КАС України в контексті здійснення касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у порядку статті 383 КАС України, висловлена Верховним Судом в ухвалах від 08 червня 2023 року у справі №420/8564/20, від 18 липня 2023 року у справі №640/7500/21.

Суд також звертає увагу, що у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі №240/8632/22 зазначено, що постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 328, 333 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі №240/8632/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії. 

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                    В.М. Кравчук

                                                                                                    О.П. Стародуб