08.11.23
22-ц/812/1201/23
Провадження № 22-ц/812/1201/23 Головуючий суду першої інстанції Рак Л.М.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року м. Миколаїв Справа № 483/1244/23
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: 
головуючого Царюк Л.М., 
суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М., 
при секретарі судового засідання - Ковальському Є.В.,
без участі учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла його представник - Михайленко Наталя Миколаївна , на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 вересня 2023 року, постановлену під головуванням судді Рак Л.М., в залі судового засідання в м. Очаків, за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла його представник - Михайленко Н.М. звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. 
Доводи заяви обґрунтовував тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 05 серпня 2022 року. Ще до укладення шлюбу в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 є матір`ю неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
З ОСОБА_9 , який є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за рішення суду стягуються аліменти. Проте, ОСОБА_9 свої зобов`язання з утримання дітей не виконує та має заборгованість зі сплати аліментів.
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 01 вересня 2023 року він разом з дружиною, спільними дітьми та дітьми дружини проживають однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 . При цьому вказані діти дружини, які не досягли 18 років, перебувають на його утриманні, оскільки сама ОСОБА_3 на даний час ніде не працює і отримує лише допомогу при народженні дитини. Батько неповнолітніх ОСОБА_9 від участі в утриманні своїх дітей ухиляється і жодної допомоги не надає.

Він є мобілізованим та проходить службу в лавах Збройних сил України.
Встановлення факту перебування на утриманні заявника трьох і більше дітей віком до 18 років має юридичне значення для заявника, оскільки даний факт є підставою для його звільнення з військової служби.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд встановити факт, що на його утриманні перебувають п`ятеро дітей віком до 18 років, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 вересня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі.
Ухвала суду мотивована тим, що встановлення факту перебування дітей на утриманні заявника безпосередньо стосується проходження військової служби, зокрема реалізації права на звільнення.
Тобто встановлення факту перебування дітей на утриманні ОСОБА_1 за своїми правовими наслідками призведе до публічно-правових відносин останнього з державою.
Встановлення даного факту не пов`язано з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням.
За своїм предметом та можливими правовими наслідками вимога заявника про встановлення факту перебування дітей на утриманні, пов`язана з публічно-правовими відносинами заявника з державою щодо права на звільнення з військової служби, а саме з проходженням і звільненням з публічної служби (військової служби), тому ця вимога не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей потенційний спір може існувати у сфері публічно-правових відносин, а тому підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.
Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла його представник - адвокат Михайленко Н.М., подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати.
Апеляційна скарга мотивована тим, що він не може звернутись з рапортом щодо звільнення з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» через перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, так як розуміє, що не має правових підстав щодо підтвердження цього факту, та оскаржити дії військової частини щодо відмови у задоволенні рапорту про звільнення не може, тому що утримання не рідних дітей є його правом, а не обов`язком і підтвердженням даного факту є тільки рішення суду про встановлення даного юридичного факту.
Оскільки рішення Великої Палати Верховного Суду з приводу розмежування предметної юрисдикції з даного питання відсутнє, а адміністративний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які юридичні факти, тим більше за правилами окремого провадження, визначеними ЦПК України, то такий адміністративний суд не є судом, що встановлений законом щодо розгляду такої категорії справ.
Докази утримання не рідних дітей можуть бути встановлені лише в окремому провадженні, шляхом встановлення даного факту, виносячи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд вважає, що всі факти, встановлення яких пов`язується з проходженням військової служби відносяться до компетенції адміністративного суду, з чим не можна погодитись через те, що встановлення юридичних фактів встановлюється тільки в окремому провадженні і іншого способу доказування утримання не рідних дітей у скаржника не має.
На день слухання справи від учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 07 листопада 2023 року через систему «Електронний суд» представник заявника адвокат Михайленко Н.М. звернулася до апеляційного суду із заявою про розгляд справи без участі заявника та його представника. Враховуючи зазначену заяву та з огляду на приписи частини 2 статті 372 ЦПК України, апеляційний суд розглянув справу без участі учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є мобілізованим та проходить службу в Збройних Силах України з 17 березня 2022 року.
05 серпня 2022 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 . З останньою мають двох дітей: ОСОБА_4 , 27 січня 2021 року та ОСОБА_5 , 11 серпня 2023 року. Крім того, до складу сім`ї заявника входять троє дітей від попереднього шлюбу його дружини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Сім`я проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 
Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частинами першою, другою та четвертою статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є конфліктом, суперечністю, протиборством сторін. Під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України не є вичерпним.
Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
Згідно зі статтею 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.
Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт та чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
У відповідності до змісту поданої у цій справі заяви, заявник просив встановити факт перебування у нього на утриманні п`ятьох дітей віком до 18 років з метою оформлення документів, необхідних для звільнення з лав Збройних Сил України за сімейними обставинами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року  (справа № 362/643/21) зазначено, що військова служба є різновидом публічної, тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців, належать до юрисдикції адміністративних судів.
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (стаття 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
1 жовтня 2022 року набув чинності Закон України  «Про внесення зміни до статті 26 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу" від 20 вересня 2022 року № 2599-IX щодо додаткової підстави звільнення з військової служби під час воєнного стану».
Законом встановлено додаткові підстави для звільнення з військової служби під час воєнного стану шляхом внесення змін до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26, а саме додано категорію сімейних обставин для звільнення з військової служби під час воєнного стану - перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.
Згідно із цим Законом мобілізовані особи та призвані резервісти мають право на звільнення з військової служби під час воєнного стану, якщо в них перебуває на утриманні троє і більше дітей віком до 18 років.
Ураховуючи, що між заявником та Міністерством оборони України може виникнути спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для звільнення від подальшої військової служби, і не пов`язаний з виникненням чи реалізацією цивільних прав та обов`язків заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір може стосуватися лише сфери публічно-правових відносин, а отже не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.
Відповідно до частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини 1 цієї статті).
У справі № 287/167/18-ц, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 постанови від 30 січня 2020 року зазначила, що вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.
У цій справі заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту перебування у нього на утриманні п`ятьох дітей віком до 18 років, зокрема з метою (згідно з доводами заявника) звільнення від подальшого проходження військової служби в Збройних Силах України.
Тобто, заявлені вимоги, враховуючи їх мету, пов`язані з доведенням існування підстав для визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявника з державою.
Верховний Суд звертає увагу на те, що справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку окремого провадження за правилами ЦПК України. Розгляд справ окремого провадження має свої особливості, які не властиві та не притаманні адміністративному судочинству.
Разом з тим, частиною другою статті 245 КАС України визначено перелік судових рішень, які уповноважений прийняти адміністративний суд у разі задоволення позову. Встановлення факту, що має юридичне значення, серед цього переліку відсутнє.
Тобто у разі виникнення спору з суб`єктом владних повноважень, зокрема які стосуються порушеного заявником питання, останній вправі звернутися до адміністративного суду із позовними вимогами до відповідного уповноваженого органу і певні факти, які мають значення для правильного вирішення спору, підлягають встановленню судом у мотивувальній частині судового рішення.
У той же час перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним, а судова практика щодо порушеного заявником питання в окремому провадженні, з урахуванням мети встановлення відповідного факту та наявності або ж відсутності спору, Верховним Судом, ще не сформована (постанова Верховного Суду від 27 вересня 2023 року у справі № 201/5972/22).
Таким чином доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена без додержання норм процесуального права.
Згідно зі статтею  375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.
Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 вересня 2023 року залишити без змін.
Керуючись статтями 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла його представник - Михайленко Наталя Миколаївна , залишити без задоволення.
Ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України. 

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 08 листопада 2023 року.