ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 758/8647/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Лещенко О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 жовтня 2023 року                                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
                    головуючого судді:	 	Беспалова О. О.	
       суддів:	 	Парінова А. Б., Ключкович В. Ю..	
       за участю секретаря:	 	Рожок В. В.	

представників відповідача Гереги К.М., Холодкової О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 22.06.2023) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Енергетичної митниці Державної митної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Енергетичної митниці Державної митної служби України, в якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0014/90300/22 від 15.09.2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення за статтею 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. 
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року позов залишено без задоволення. 
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що не вважає себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за які передбачена ст. 485 МК України, так як не вчиняв дій, які становлять об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення, а також не мав як умислу на їх порушення, так і мети на неправомірне зменшення розміру митних платежів. 
Крім того, апелянт вказує на невідповідність доказів вчинення правопорушення вимогам чинного законодавства, що виключає їх врахування при вирішенні спору. 
До Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу. Відповідачем щодо задоволення вимог апелянта заперечено, зазначено, що рішення суду постановлено при повному з`ясуванні фактичних обставин справи та із вірним застосуванням норм чинного законодавства. 
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матерів справи, 21.12.2020 до відділу митного оформлення «Київ» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці Держмитслужби агентом з митного оформлення ТОВ «Ергодек» (код ЄДРПОУ - 41699026) Савіною М.С. з метою митного оформлення товару - газ природний у газоподібному стані у кількості 3 696,525 тон подано тимчасову митну декларацію типу ІМ 40 ТФ, якій присвоєно номер UA903020/2020/026283. Заявлена митна вартість товару становила 691 022,55 Євро.
Продавцем товару є компанія «Vitol Gas and Power» BV (K.P. van der Mandelelaan 130, 3062 Rotterdam. Королівство Нідерланди), покупець товару - ГОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг» (м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72, кв.37/2).
Поставка товару здійснювалась на виконання умов Рамкового договору про поставку та прийом природного газу від 16.09.2020 б/н, укладеного між компанією «Vitol Gas and Power» та ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг».
Разом з митною декларацією до митного оформлення надані товаросупровідні документи, зокрема, підтвердження індивідуального договору від 21.10.2020 №9074245 між компанією «Vital Gas and Power» та ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг» в особі директора ОСОБА_1, проформа-інвойс від 17.12.2020 № S2000344 на суму 691 022,55 Євро.
Під час здійснення митного оформлення товарів за митною декларацією типу ІМ 40 ТФ № UA903020/2020/026283 від 21.12.2020 ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг» сплачено митні платежі в розмірі 4 713 022,56 грн.
08.07.2021 Енергетичною митницею з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості задекларованих товарів на адресу компанії «Vitol Gas and Power» направлений запит № 7.6-1/15-13/189 щодо надання інформації стосовно поставки природного газу на адресу ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг».
19.08.2021 на адресу Енергетичної митниці надійшла відповідь компанії «Vital Gas and Power», у якій зазначено, що проформа-інвойс від 17.12.2020 № S2000344, надана Енергетичній митниці для митного оформлення, не відповідає інвойсу, який був виставлений Vital Gas and Power» ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг» в частині загальної вартості товару та ціни за одиницю.
Так, в проформі-інвойсі від 17.12.2020 № S2000344, виставленому компанією «Vitol Gas and Power», загальна вартість товару складає 891 022,55 Євро, а в наданому до Енергетичної митниці проформі-інвойсі від 17.12.2020 № S2000344, загальна вартість товару зазначена в розмірі 691 022,55 Євро.
З метою підтвердження зазначеної у листі компанії «Vital Gas and Power» інформації Енергетичною митницею, через Державну митну службу України, направлено запит до митних органів Королівства Нідерланди (лист митниці від 13.09.2021 № 7.6-1/20-20/830).
26.05.2022 на адресу Енергетичної митниці (вхідний № 1971/4-08) надійшла відповідь митних органів Королівства Нідерланди, якою надано інвойс від 17.12.2020 № S2000344, виставлений компанією «Vital Gas and Power», згідно з яким вартість поставленого на адресу ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг» товару - газ природний у газоподібному стані становить          891 022,55 Євро. 
Також надано банківські витяги від 18.12.2020, відповідно до яких ТОВ Юкрейніан Газ Трейдинг» сплачено компанії «Vital Gas and Power» кошти за товар - газ природний у газоподібному стані в розмірі 891 022,55 Євро. 
Переказ коштів здійснено двома транзакціями: перша - на суму 691 022,55 Євро, друга - на суму 200 000 Євро. 
Митним органом встановлено, що митна вартість товару «газ природний у газоподібному стані» у кількості 3 696,525 тонн, поставленого компанією «Vitol Gas and Power» на адресу ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг», становить 891 022,55 Євро, а сума митних платежів, яка сплачена до Державного бюджету України, становить 6 077 094,56 грн.
Відповідно до службової записки Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД від 14.07.2022 № 7.6-15/139-39, ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг» зменшено розмір митних платежів, які підлягали сплаті до Державного бюджету України під час митного оформлення товару - газ природний у газоподібному стані у кількості 3 696,525 тонн, на суму 1 364 072 грн.
05.08.2022 Енергетичною митницею складено протокол про порушення митних правил №0014/90300/22 у відношенні директора ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг» (код ЄДРПОУ - 41764126) ОСОБА_1 за фактом вчинення останнім порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 485 МК України, а саме, надання митному органу з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів документів, що містять неправдиві відомості щодо митної вартості товару - природний газ у газоподібному стані.
Постановою в справі про порушення митних правил № 0014/90300/22 від 15.09.2022 року, винесеною Енергетичною митницею Держмитслужби України, громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 4 092 216 грн.
Вважаючи вказану постанову протиправною позивач вернувся до суду  з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, показаннями свідків, тощо.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 467 України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.
Згідно з п. 3 ст. 491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.
Накладення адміністративного стягнення поза межами шестимісячного строку з моменту подання митної декларації та відповідного пакету документів є окремою підставою для висновку про протиправність спірної постанови.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 25.06.2019 у справі №686/13090/17, при вирішенні питання про строк накладення адміністративного стягнення необхідно встановити день, коли митним органом виявлено відповідне порушення митних правил. 
Відтак, суд першої інстанції прийшов до вірних висновків, що початок перебігу строку притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил пов`язується з моментом виявлення такого правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 26.05.2022 року за вхідним № 1971/4-08, через Державну митну службу України, на адресу Енергетичної митниці надійшла інформація митних органів Королівства Нідерланди, яка за результатами проведеної перевірки стала підставою для складення 05.08.2022 протоколу про порушення митних правил № 0014/90300/22 у відношенні ОСОБА_1 , який обіймав посаду директора ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг».
15.09.2022 у даній справі про порушення митних правил Енергетичною митницею винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Враховуючи вищезазначене, митницею під час розгляду зазначеної справи додержано строки накладення адміністративного стягнення, визначені ст. 467 МК України.
Судом першої інстанції цілком вірно встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про порушення митних правил № 0014/90300/22, митною декларацією типу ІМ 40 ТФ № UA903020/2020/026283 від 21.12.2020, підтвердженням індивідуального договору від 21.10.2020 № 9074245, інвойсом від 17.12.2020 № S2000344, договором на надання послуг митного брокера від 27.08.2020 № 896, листом компанії «Vitol Gas and Power», інформацією наданою митними органами Королівства Нідерланди, поясненнями Савіної М.С. , іншими матеріалами справи.
При цьому доводи апелянта, що докази якими митний орган обґрунтовує допущення позивачем митних правил не ґрунтуються ні на нормах чинного законодавства ні на фактичних обставинах справи, натомість обумовлені виключно намаганнями останнього уникнути відповідальності. 
Також, цілком безпідставними є посилання на протиправність спірної постанови митного органу в силу визнання неконституційним абзацу другого ст. 485 МК України Рішенням Конституційного суду України від 15.06.2022 № 4-р(ІІ)2022 (далі - Рішення).
Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України, статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі приписи, що визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Конституційний Суд України, у рішенні від 15.06.2022 № 4-р(ІІ)2022 врахував те, що визнання неконституційним абзацу другого статті 485 Кодексу унеможливить притягнення до відповідальності осіб за дії та (або) бездіяльність, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні діяння, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.
З метою недопущення порушення митних інтересів та митної безпеки України, Конституційний Суд України відтермінував втрату чинності абзацом другим статті 485 Кодексу на шість місяців із дня ухвалення зазначеного рішення.
Верховна Рада України не пізніше шести місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, мала привести нормативне регулювання, встановлене абзацом другим статті 485 Кодексу, що визнаний неконституційним, у відповідність із Конституцією України та даним рішенням.
Як вірно зауважено судом першої інстанції, 15.12.2022 набрав чинності Закон України від 16.11.2022 № 2760-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо врегулювання питання притягнення до адміністративної відповідальності за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів».
Відтак, лише з 15.12.2022, законодавець Законом України від 16.11.2022 № 2760-IX змінив санкцію статті 485 МК, встановивши відповідальність у розмірі штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Митного кодексу України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
Згідно із ст. 487 Митного кодексу України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно із ч.1 ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 
1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;
2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;
3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи,
4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;
5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;
6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.
За змістом статті 485 МК, така передбачає кілька окремих об`єктів правопорушень, зокрема:
(1) заявлення в митній декларації та/або надання митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару;
(2) заявлення в митній декларації та/або надання митному органу документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості;
(3) несплата митних платежів у строк, встановлений законом;
(4) інші протиправні дії;
(5) використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Також, диспозиція цієї статті для окремих правопорушень визначає також і їх суб`єктивну сторону, зокрема: для 1-2 правопорушень метою їх вчинення має бути неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру; для 4-го правопорушення метою його вчинення має бути ухилення від сплати митних платежів. Проте, важливо відмітити, що для 3 та 5 порушень стаття 485 МК у згаданій редакції не визначає особливостей їх суб`єктивної сторони, зокрема спеціальної мети.  Відтак, відповідальність за статті 485 МК у зв`язку із несплатою митних платежів у строк, встановлений законом, настає незалежно від того, чи мала особа мету неправомірного звільнення, зменшення розміру чи ухилення від сплати митних платежів.
Також, цілком безпідставними є твердження ОСОБА_1 щодо помилковості висновків митного органу в частині визначення його як винної особи у вчиненні даного правопорушення. 
Відповідно до частини 1 статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Митним кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи Митним кодексом України чи іншими законами України, і за які Митним кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Пунктом 3.8 розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур, ратифікованої Законом України від 05.10.2006 року N 227-V. визначено, що декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених у декларації, а також за сплату мит та податків.
Відповідно до п. 8 ст. 4 МК України, декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.
Відповідно до частини 1 статті 293 МК України, особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант.
Відповідно до частини першої статті 297 Митного кодексу України у разі ввезення товарів на митну територію України суми митних платежів, нараховані декларантом (уповноваженою ним особою) або митним органом, підлягають сплаті до Державного бюджету України платником податків до або на день подання митному органу митної декларації для митного оформлення, крім випадків, якщо відповідно до цього Кодексу товари ввозяться на митну територію України із звільненням від оподаткування митними платежами або випускаються у відповідний митний режим за спрощеною декларацією в межах спеціальних спрощень, наданих підприємству, яке отримало авторизацію АЕО-С.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, декларування товару здійснювалось на підставі договору на надання послуг митного брокера від 27.08.2020 року № 896, укладеного між ТОВ «Ергодек» в особі директора Савіної М.С. та ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг» в особі директора ОСОБА_1 .
Умовами вказаного договору встановлено, що замовник зобов`язується надати виконавцю документи, необхідні для здійснення митного оформлення у митних органах.
Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 договору від 27.08.2020 № 896, замовник зобов`язаний здійснити передплату митних платежів на рахунок митних органів за курсом на дату митного оформлення згідно вимог законодавства України.
Положеннями підпунктів 4.2, 4.3 пункту 4 даного договору визначено, що замовник несе повну юридичну відповідальність за достовірність інформації та документів, наданих Виконавцю та митним органам і ознайомлений зі ст.ст. 468-485 Митного кодексу України.
Вищевказаним договором на надання послуг митного брокера, який підписаний від імені ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг» ОСОБА_1., не визначено інших осіб, які відповідальні за передачу митному брокеру документів, необхідних для здійснення митного оформлення.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, з наявних в матеріалах справи письмових пояснень директора ТОВ «Ергодек» Савіної М.С. , такою зазначено, що з документи для митного оформлення за митною декларацією UA903020/2020/026283, зокрема, проформу-інвойс від 17.12.2020 № S2000344 на суму 691 022,55 Євро, одержано від ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг» засобами електронного зв`язку.
Відповідно до частини другої ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил при вчиненні порушень митних правил підприємствами є посадові особи цих підприємств.
Згідно з п. 43 ст. 4 Митного кодексу України, посадові особи підприємств - керівники або інші працівники підприємства (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Статтею 65 Господарського кодексу України визначено, що управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу.
Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.
Відповідно до інформації, що міститься в інформаційно-телекомунікаційній системі «Податковий блок», ОСОБА_1 у період з 30.11.2017 по 28.01.2021 обіймав посаду керівника ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг» та мав право підпису документів.
З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до цілком обґрунтованих висновків, що єдиною посадовою особою ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг», яка приймає та санкціонує рішення щодо його діяльності, володіє в повному обсязі інформацією, зокрема фінансовою, та має зацікавленість у мінімізації сплати митних платежів, є саме його керівник - ОСОБА_1.
Крім того, матеріалами прав у повній мірі спростовано доводи апелянта щодо не повідомлявся митницею про складення у відношенні нього протоколу про порушення митних правил.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, 21.07.2022 листом № 7.6-4/20-10/1520 ОСОБА_1 запрошено на 02.08.2022 до Енергетичної митниці для надання пояснень. 
Запрошення одержано останнім 25.07.2022 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, позивач до митниці не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Крім того, протокол про порушення митних правил №0014/90300/22 направлений позивачу 08.08.2022 листом № 47.6-4/20-10/1725 та одержаний останнім 15.08.2022 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ст. 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування).
Протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що постанова про порушення митних правил № 0014/90300/22 від 15.09.2022 року, винесена Енергетичною митницею Держмитслужби України відносно ОСОБА_1 винесена правомірно, на підставі закону що діяв під час розгляду цих справ, а отже позов не підлягає задоволенню.
Згідно  з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м.Києва від 12 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Енергетичної митниці Державної митної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил залишити без задоволення. 
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                          О. О. Беспалов

Суддя                                                                                                            В. Ю. Ключкович

Суддя                                                                                                            А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 11.10.2023)