Справа № 344/9620/23 
Провадження № 22-ц/4808/1280/23 
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А. 
Суддя-доповідач Бойчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
               судді-доповідача        Бойчука І.В.,
               суддів:                Луганської В.М., Баркова В.М.,
секретаря                Струтинської Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморський експертно-технічний центр» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 05 вересня 2023 року під головуванням судді Татарінової О.А. в м. Івано-Франківську,
в с т а н о в и в:
У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ «ЧЕТЦ» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позову зазначила, що 26.08.2020 вона була переведена на посаду начальника Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ». У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні ДП «ЧЕТЦ» 28.02.2022 видано наказ №55-к «Про оголошення простою», яким оголошено простій, зупинено на період з 01.03.2022 по 15.03.2022 роботу підприємства, працівників під час простою звільнено від обов`язку бути присутніми на робочих місцях з установленням оплати у розмірі 2/3 окладу, відповідно до ст. 113 КЗпП України. В подальшому введений простій продовжувався наказами: № 57-К від 01.03.2022, № 67-К від 31.03.2022, № 75-К від 25.04.2022, № 85-К від 26.05.2022, № 95-К від 30.06.2022, № 141-К від 22.08.2022.
ДП «ЧЕТЦ» 31.08.2022 видано наказ № 54 «Про припинення юридичної особи ДП «ЧЕТЦ», утворення комісії з припинення».
На початку жовтня 2022 року вона отримала від ДП «ЧЕТЦ» розрахунковий лист з заробітної плати за вересень 2022 року, зі змісту якого вона дізналася, що заборгованість відповідача із виплати заробітної плати перед нею станом на 14.10.2022 становить 26 945 грн. 75 коп. 
Вона зверталася до ДП «ЧЕТЦ» з вимогою про виплату заборгованості із заробітної плати та здійснення в подальшому розрахунків з простою у разі їх виникнення в подальшому, зокрема, у зв`язку з можливим переведенням або звільненням, відповідно до ст. 113 Кодексу законів про працю України.
Нею 10.11.2022 отримано копію наказу № 220-K від 10.11.2022 року про її звільнення та копію повідомлення № 683 від 10.11.2022. 
Вона вважаючи, що під час перебування у трудових відносинах з ДП «ЧЕТЦ» і після звільнення порушуються її права щодо отримання заробітної плати за час простою та отримання всіх сум, що належать їй у зв`язку із звільненням, а також її було незаконно звільнено, звернулася з позовом до ДП «ЧЕТЦ» про стягнення заборгованості із заробітної плати, визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 17.01.2023 здійснено заміна первісного відповідача ДП «ЧЕТЦ» на належного відповідача ТОВ «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці». Ухвалою цього ж суду від 20.03.2023 провадження у справі, в частині стягнення заборгованості із заробітної плати за час простою у розмірі 34 366 грн. 38 коп. закрито, у зв`язку зі сплатою відповідачем заборгованості після відкриття провадження у справі.
Івано-Франківським міським судом 20.03.2023 ухвалено рішення у цивільній справі № 344/15580/22, яким її позов до ТОВ «ЧЕТЦ» про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі задоволено частково. Скасовано наказ директора ДП «ЧЕТЦ» №206-К від 31 жовтня 2022 року «Про розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця» та Наказ директора ДП «ЧЕТЦ» №220-К від 10 листопада 2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 ». Визнано її звільненою з посади начальника Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (у зв`язку з ліквідацією підприємства). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Зазначає, що Івано-Франківський міський суд відмовив в задоволенні позовної вимоги про поновлення позивача на роботі на посаді начальника Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ», оскільки цей відокремлений структурний підрозділ, начальником якого вона працювала на день звільнення, було ліквідовано, а тому на час прийняття рішення у справі поновлення позивача на посаді начальника Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» є неможливим у зв`язку з ліквідацією даного структурного підрозділу відповідача. Натомість судом встановлено, що саме підприємство ДП «ЧЕТЦ» в результаті приватизації було реорганізовано шляхом перетворення у ТОВ «ЧЕТЦ», про що 08.12.2022 внесено відомості до ЄДРПОУ (державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті її реорганізації).
Крім того, у зв`язку з незаконним звільненням слід стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Відповідно до наказу № 220-К від 10.11.2022 її було звільнено з посади директора 10.11.2022, тому останні два місяці, які передували звільненню, вона перебувала в простої не з власної вини. За цей час, заробіток позивача зберігався частково (2/3 посадового окладу), а тому цей період виключаєтеся із розрахункового періоду. Так як ці два місяці у неї не було заробітної плати, то розрахунок слід проводити з установленого місячного посадового окладу, а саме за вересень 2022 року місячний посадовий оклад складає 10 140 грн. 
Посилаючись на незаконність та необґрунтованість свого звільнення, порушення її трудових прав і інтересів, існування підприємства, в якому вона раніше працювала, а також на те, що середньоденна її заробітна плата за два місяці складає 482 грн 86 коп., а середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення (10.11.2022) до часу ухвалення судового рішення від 20.03.2023 у справі № 344/15580/22 становить 43 457 грн 40 коп., просила суд: поновити її на роботі в ТОВ «ЧЕТЦ» з 10 листопада 2022 року на посаді, яка є рівнозначною посаді начальника Миколаївської філії (однакові кваліфікаційні вимоги та встановлені однакові посадові оклади); стягнути з ТОВ «ЧЕТЦ» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 43 457 грн. 40 коп. з дня звільнення (10.11.2022) по день ухвалення судового рішення від 20.03.2023 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області № 344/15580/22 за її позовом до ТОВ «ЧЕТЦ» про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі, яка зазначена без відрахування податків та обов`язкових платежів і зборів; стягнути з ТОВ «ЧЕТЦ» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня ухвалення судового рішення від 20.03.2023 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області №344/15580/22 до дня поновлення на роботі; допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді, а також стягнення середнього заробітку за один місяць. 
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 вересня 2023 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Чорноморський експертно-технічний центр» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
У апеляційній скарзі представник  ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.
Зазначає, що судом першої інстанції не було розглянуто одну із заявлених позовних вимог, а саме вимогу про стягнення з ТОВ «ЧЕТЦ» на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 43 457 з дня звільнення (10.11.2022) по день ухвалення судового рішення від 20.03.2023.
Судом першої інстанції обставина щодо відсутності посади начальника філії, а також аналогічної посади з рівнозначним окладом штатним розкладом встановлена на підставі неналежного, недопустимого, недостовірного доказу - довідки № 270 від 24.07.2023. Судом першої інстанції не враховано вимоги ч.2 ст.78 ЦПК України, ч. 3 ст. 64 ГК України та те, що належним доказом, на підставі якого можливо дійти висновку щодо відсутності посади начальника філії, а також аналогічної посади з рівнозначним окладом штатним розкладом є саме штатний розпис, а не довідка надана відповідачем. 
Апелянт не погоджується з доводами суду першої інстанції щодо не прийняття до уваги посилання позивачки на скасування судом наказів про її звільнення, як на підставу поновлення на роботі.
За змістом ч. 1 ст. 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.
Під час розгляду справи №344/15580/22 Івано-Франківським міським судом встановлені фактичні обставини справи та зроблені висновки, що апелянта було незаконно звільнено з роботи, а саме з посади начальника Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ». Тобто апелянт посилався на факт її незаконого звільнення та на цій підставі просив суд поновити її на попередній роботі.
Вказує, що предмети позову у справі № 344/15580/22 та у цій справі є зовсім різні, а тому висновки суду щодо розгляду судом спірних правовідносин під час розгляду справи № 344/15580/22, в розрізі позовних вимог у цій справі, не відповідають дійсності.
Також судом першої інстанції при розгляді справи не враховано висновки щодо застосування норм КЗпП України, викладені в постановах Верховного Суду. 
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
ТОВ «ЧЕТЦ» правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.
В судове засідання сторони не з`явилася, хоча належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи. Представник ОСОБА_1 подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності.
Враховуючи вищенаведене та необхідність дотримання судом строків розгляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів відповідно до статті 372 ЦПК України перешкод у розгляді справи в зв`язку з неявкою сторін не вбачає.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи таке.
Відповідно до ч. 1, 2, 3-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Встановлено, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 . Серії НОМЕР_1 вона з 26.08.2020 працювала у Миколаївській філії ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» на посаді начальника цієї філії (а.с. 25-27).
Комісією у складі директора ДП «ЧЕТЦ», першого заступника директора, юрисконсульта та заступника головного бухгалтера ДП «ЧЕТЦ» 28.02.2022 складено акт простою з 01.03.2022 по 15.03.2022 (а.с.17).
Директором ДП «ЧЕТЦ» 28.02.2022 винесено наказ №55-К, згідно якого оголошено простій і зупинено роботу ДП «ЧЕТЦ» на період з 01.03.2022 по 15.03.2022, відповідно до ст.113 КЗпП України. Працівники під час простою звільняються від обов`язку бути присутніми на робочих місцях з установленням оплати у розмірі 2/3 окладу (а.с.18).
Згідно наказу директора ДП «ЧЕТЦ» від 01.03.2022 року №57-К внесено зміни до п.3 наказу №55-К від 28.02.2022 року: «простій не розповсюджується на директора ОСОБА_2 , першого заступника директора ОСОБА_3 , головного бухгалтера ОСОБА_4 , заступника головного бухгалтера ОСОБА_5 , бухгалтера 1 категорії ОСОБА_6 , інспектора з кадрів ОСОБА_7 , юрисконсульта ОСОБА_8 , начальника відділу експертиз Абросімова В.М., заступника начальника Миколаївської філії ОСОБА_9 , провідного економіста ОСОБА_10 , інженера з якості ОСОБА_11 , водія ОСОБА_12 . Зазначеним працівникам надається можливість працювати дистанційно за погодженням свого графіку роботи з директором. А саме додати до цього переліку: «методиста ОСОБА_13 ». Продовжено дію наказу №55-К від 28.02.2022 року п.1, а саме: оголошено простій і зупинити на період з 15.03.2022р по 31.03.2022р. роботу ДП «ЧЕТЦ» відповідно до ст. 113 КЗпП». Простій не розповсюджується на директора ОСОБА_2 (а.с.19).
В подальшому, директором ДП «ЧЕТЦ» введений простій продовжувався наказами: № 67-К від 31.03.2022 року, № 75-К від 25.04.2022 року, № 85-К від 26.05.2022 року, № 95-К від 30.06.2022 року, № 141-К від 22.08.2022 року (а.с.20-24).
Наказом директора ДП «ЧЕТЦ» №54 від 31 серпня 2022 року «Про припинення юридичної особи ДП «ЧЕТЦ», утворення комісії з припинення» наказано інспектору з кадрів довести до відома всіх працівників ДП «ЧЕТЦ», Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» інформацію про припинення Державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» шляхом його перетворення у товариство з обмеженою відповідальністю (а.с.30).
Підставою винесення цього наказу зазначено наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській і Миколаївській областях №653 від 25.08.2022 року «Про припинення юридичної особи ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» шляхом перетворення (код ЄДРПОУ 20950040), на підставі запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».
Начальник Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» Думанська Н.С. 14.10.2022 зверталась до голови комісії з припинення Дубаса Ю.В. із вимогою про проведення повного розрахунку у день звільнення, а також із вимогою про виплату заборгованості за час простою з травня 2022 року (а.с.31, 32).
З розрахункового листа із заробітної плати за вересень 2022 року встановлено, що у начальника Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати станом на 14.10.2022 року становить 26 945,75 грн (а.с.34).
Наказом директора ДП «ЧЕТЦ» №220-К від 10 листопада 2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 » (а.с.35) ОСОБА_1 , начальника Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» звільнено з 10 листопада 2022 року у зв`язку із неможливістю забезпечення працівника роботою, визначеною трудовим договором, у зв`язку із знищенням (відсутністю) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна роботодавця внаслідок бойових дій згідно п.6 ч.1 ст.41 КЗпП України.
Підставами у даному наказі зазначено: Наказ «Про розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця» від 31.10.2022 року №206-К; Попередження №659 від 31.10.2022 року (а.с.35).
Як вбачається із повідомлення про обов`язок вручення копії наказу про звільнення від від 10.11.2022 року, адресованого ОСОБА_14 у зв`язку зі звільненням її через неможливість забезпечення працівника роботою, визначеною трудовим договором, у зв`язку із знищенням (відсутністю) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна роботодавця внаслідок бойових дій згідно п.6 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України 10 листопада 2022 року повідомляють її про обов`язок власника або уповноваженого ним органу видати-працівникові копію наказу в день звільнення (ч.1 ст. 47 Кодексу законів про працю України). Зазначено, що копію наказу про звільнення можна отримати у інспектора з кадрів ДП «ЧЕТЦ» (а.с.36).
ОСОБА_1 11.11.2022 зверталася з вимогою до директора ДП «ЧЕТЦ» про виплату всіх сум, що належать їй, у зв`язку з її звільненням; письмово повідомити її про суми, нараховані та виплачені їй при звільнені, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) (а.с.37).
Крім того, 24.11.2022 ОСОБА_1 зверталася із вимогою до директора ДП «ЧЕТЦ» про надання їй завірених належним чином копій документів, які підтверджують знищення (відсутність) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна роботодавця ДП «ЧЕТЦ» внаслідок бойових дій, а саме: матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки правоохоронних органів України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна (а.с.38-39).
Згідно виписки за картковим рахунком за період з 13.02.2023 по 13.02.2023 клієнта, документа №29546438715 від 13.02.2023, платіжної інструкції № 3330 від 13.02.2023 ТОВ «ЧЕТЦ» перераховано ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 49 274,39 грн. (а.с. 49, 50, 77).
ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до ДП «ЧЕТЦ» (яке в ході судового розгляду справи ухвалою суду замінено на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Чорноморський експертно-технічний центр») (надалі –ТОВ «ЧЕТЦ») про стягнення заборгованості із заробітної плати за час простою в сумі 34 366,38 грн., визнання незаконним та скасування наказів про звільнення від 31.10.2022 року №206-К та від 10.11.2022 року №220-К, поновлення на роботі на посаді начальника Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ».
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20.03.2023 провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЧЕТЦ» про стягнення заборгованості із заробітної плати, визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі – в частині позовної вимоги про стягнення заборгованості із заробітної плати за час простою у розмірі 34 366,38 грн. закрито у зв`язку з відмовою від позову в цій частині.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20.03.2023 (справа №344/15580/22, провадження №2/344/1027/23) позов ОСОБА_1 до ТОВ «ЧЕТЦ» про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі задоволено частково. Скасовано наказ директора ДП «ЧЕТЦ» №206-К від 31.10.2022 «Про розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця» та наказ директора ДП «ЧЕТЦ» №220-К від 10.11.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 ». Визнано ОСОБА_1 звільненою з посади начальника Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (у зв`язку з ліквідацією підприємства). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «ЧЕТЦ» на користь держави судовий збір в розмірі 1 984,80 грн. (а.с.53-58).
Згідно відомостей з ЄДРСР рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.03.2023 (справа №344/15580/22, провадження №2/344/1027/23) не оскаржувалося та набрало законної сили.
Відтак, позивач ОСОБА_1 звільнена з посади начальника Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (у зв`язку з ліквідацією підприємства), а судом у справі №344/15580/22, провадження №2/344/1027/23, встановлено неможливість поновлення працівника на попередній роботі.
Згідно довідки директора та заступника головного бухгалтера/інспектора з кадрів ТзОВ «ЧЕТЦ» від 24.07.2023 №270 на теперішній час, в зв`язку з реорганізацією підприємства та припиненням діяльності Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» посади начальника філії, а також аналогічної посади з рівнозначним окладом штатним розкладом не передбачено (а.с. 91).
В обґрунтування позову позивач зазначила про порушення її трудових прав і інтересів встановлених судовим рішенням, яким скасовані накази про звільнення.
Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі, ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Івано-Франківський міський суд при ухваленні рішення від 20.03.2023 (справа №344/15580/22, провадження №2/344/1027/23) дійшов висновку про незаконність звільнення позивача з роботи, оскільки звільнення відбулося шляхом винесення двох розпорядчих документів про звільнення, а саме наказу директора ДП «ЧЕТЦ» №206-К від 31.10.2022 «Про розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця» та наказу директора ДП «ЧЕТЦ» №220-К від 10.11.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 ».
При цьому судом встановлено, що відокремлений структурний підрозділ – Миколаївську філію ДП «ЧЕТЦ», начальником якого працювала ОСОБА_1 на день звільнення, було ліквідовано. Дані про це 14.11.2022 внесено відомості до ЄДРПОУ (державна реєстрація припинення відокремленого підрозділу юридичної особи), а тому суд відмовив у задоволенні позовної вимоги про поновлення позивачки на посаді та одночасно, як того вимагає стаття 240-1 КЗпП України, визнав ОСОБА_1 такою, що звільнена з посади начальника Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» за пунктом 1 статті 40 цього Кодексу (у зв`язку з ліквідацією підприємства).
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення і обґрунтовано виходив із того, що посилання позивачки на скасування судом наказів про її звільнення, як на підставу поновлення на роботі, не є підставою для задоволення цих вимог, оскільки згідно цих наказів позивачка була звільнена з роботи за п.6 ч.1 ст.41 КЗпП України і судом лише змінено формулювання підстав звільнення її з роботи.
З урахуванням фактичних обставин справи, яка переглядається, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що при розгляді справи №344/15580/22, провадження №2/344/1027/23, суд надав оцінку спірним правовідносинам, які склалися між сторонами та на цей час позивачка вважається такою, що звільнена з посади начальника Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, а тому заявлений позов до задоволення не підлягає. Оскільки судом не встановлено підстав для поновлення позивача на роботі, тому немає підстав для задоволення позовних вимог як в частині поновлення на роботі, так і виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було розглянуто вимогу про стягнення з ТОВ «ЧЕТЦ» на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 43 457 з дня звільнення (10.11.2022) по день ухвалення судового рішення від 20.03.2023, є безпідставними.
Ухвалюючи рішення оскаржуване рішення, судом першої інстанції встановлено, що рішенням суду, яке не оскаржувалося позивачем та набрало законної сили, скасовано накази ДП «ЧЕТЦ» №206-К від 31 жовтня 2022 року та №220-К від 10 листопада 2022 року, визнано ОСОБА_1 , звільненою з посади начальника Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» за пунктом 1 статті 40 КЗпП України (у зв`язку з ліквідацією підприємства). При цьому, суд першої інстанції зазначив про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, усі інші пояснення сторін, їх доводи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не призвела до ухвалення будь-якого іншого судового рішення.
У постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 545/2544/13-ц (провадження № 61-678св17) Верховний Суд зазначив, що «відповідно до частини третьої статті 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті. Аналіз змісту частини третьої статті 235 КЗпП України дає підстави для висновку, що в разі визнання звільнення таким, що не узгоджується із чинним законодавством, суд на прохання працівника, який у зв`язку з допущеними щодо нього порушеннями законодавства про працю не бажає продовжувати трудові відносини з відповідачем, може визнати звільнення незаконним і, не поновлюючи працівника на роботі, змінити дату звільнення та формулювання його причини з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону».
Матеріали справи не містять будь-яких доказів, що неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню позивачки. При цьому, при розгляді справи №344/15580/22, провадження №2/344/1027/23, позивачкою не наводилося таких доводів та обставин, натомість усім доводам надано належну правову оцінку і встановлено неможливість поновлення працівника на попередній роботі.
Згідно ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційний суд дійшов переконання, що судом першої інстанції рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено. Тому рішення суду слід залишити без змін.
Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського міського суду від 05 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 06 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач:                                                        І.В. Бойчук
Судді:                                                                        В.М. Луганська
                                                                               В.М. Барков