УХВАЛА
 
24 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 755/4987/17
провадження № 61-14255ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,              Фаловської І. М.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Папазова Галина Анатоліївна на постанову Київського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого володіння.
 
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2020 року скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_2 задоволено. 
 
Витребувано 59/100 частки квартири АДРЕСА_1 , із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 
 
02 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Папазова Г. А. (далі - представник) з пропуском строку на касаційне оскарження подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року у вказаній справі.
 
У касаційній скарзі представник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд касаційної інстанції скасувати постанову суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Представник також просила поновити строк на касаційне оскарження, вказувала, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про розгляд справи у суді апеляційної інстанції і тільки 31 серпня 2023 року через свого представника адвоката Папазову Г. А. ознайомилася із текстом оскаржуваного судового рішення. Вказувала також, що матеріали справи не містять доказів належного повідомлення та направлення Київським апеляційним судом судових повісток учасникам справи. Оскаржуване судове рішення також не було надіслано у будь-який спосіб ОСОБА_1 . З огляду на те, що з повним текстом оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду                                        від 17 листопада 2020 року відповідач ознайомилася лише 31 серпня 2023 року, вважала, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин та він підлягає поновленню.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2023 року зазначені заявником підстави пропущення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень визнані неповажними, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Роз`яснено наслідки невиконання зазначеної ухвали.
 
Встановлено, що вперше звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою у січні 2021 року ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 знали про наявність оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції та були ознайомлені з його змістом, що спростовує твердження представника про те, що зі змістом постанови Київського апеляційного суду від 17 листопада                2020 року ОСОБА_1 ознайомилася лише 31 серпня 2023 року.
 
На виконання зазначеної ухвали заявник подала клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду                від 17 листопада 2020 року з наведенням додаткових мотивів.
 
Зазначає, що ОСОБА_1 не була повідомлена про дату та час розгляду справи у суді апеляційної інстанції та не отримувала оскаржуване судове рішення. Посилання суду касаційної інстанції на те, що ОСОБА_1 вперше звернулася з касаційною скаргою у січні 2021 року є безпідставними, оскільки касаційну скаргу у січні 2021 року подавав ОСОБА_5 , який діяв нібито                        в інтересах ОСОБА_1 , проте у матеріалах справи відсутні документи на підтвердження його повноважень. 
 
Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.
 
Частиною третьою статті 394 ЦПК України визначено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили. 
 
Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий               і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня                    1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).
 
Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).
 
Вказана касаційна скарга подана до Верховного Суду після закінчення строків, установлених законодавством.
 
Виключні випадки, передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України для поновлення строку на касаційне оскарження, заявником не обґрунтовані.
 
З огляду на те, що касаційна скарга ОСОБА_1 подана до Верховного Суду після спливу одного року з дня складення апеляційним судом повного тексту судового рішення, заявником виключні випадки, передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України для поновлення строку на касаційне оскарження, не обґрунтовано і відповідними доказами не підтверджено, суд на підставі частини третьої статті 394 ЦПК України відмовляє у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
            
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Папазова Галина Анатоліївна на постанову Київського апеляційного суду від 17 листопада               2020 року у справі за позовом ОСОБА_2                             до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню                              не підлягає.

Судді:                                                                                                          В. М. Ігнатенко

                                                                                                                      С. О. Карпенко

                                                                                                                      І. М. Фаловська