ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7158/23 Справа № 200/24271/15 	  	Суддя у 1-й інстанції - Куцевол В.В. Доповідач - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" про зміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И Л А : 

У вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
Вказана заява мотивована тим, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року, позовні вимоги АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-302/287/2007 задоволено частково. Стягнуто заборгованість у загальному розмірі 71508 швейцарських франків 61 ропен, а також вирішено питання розподілу судових витрат. 04 березня 2021 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», за договором про відступлення права вимоги №04/03/2021-ОТП, набуло право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 , що виникли з кредитного договору №ML-302/287/2007. 
З огляду на те, що договір було укладено після ухвалення рішення про стягнення суми та з метою виконання судового рішення, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просило замінити первісного стягувача за позовом АТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у справі №200/24271/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором №ML-302/287/2007. 
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року заяву про заміну сторони виконавчого провадження залишено без задоволення.
Ухвала суду мотивована тим, що дана заява надійшла до суду 30 вересня 2022 року, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року сплив 25 вересня 2022 року, заміна сторони виконавчого провадження без вирішення питання про поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання є не можливим, у зв`язку з чим заявлені вимоги не підлягають задоволенню. 
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просило ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заява про заміну сторони виконавчого провадження була направлена 20 вересня 2022 року, а тому висновок суду про пропуск строку для звернення із заявою є помилковим. 
У листопаді 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник відповідача — адвокат Касьяненко Д.Л. просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року, позовні вимоги АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-302/287/2007 задоволено частково. Стягнуто заборгованість у загальному розмірі 71508 швейцарських франків 61 ропен, а також вирішено питання розподілу судових витрат.
04 березня 2021 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», за договором про відступлення права вимоги №04/03/2021-ОТП, набуло право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 , що виникли з кредитного договору №ML-302/287/2007.
З огляду на те, що договір було укладено після ухвалення рішення про стягнення суми та з метою виконання судового рішення, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося із заявою про заміну первісного стягувача за позовом АТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у справі №200/24271/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором №ML-302/287/2007. 
Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, суд першої інстанції виходив із пропуску заявником строку пред`явлення виконавчого листа до виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року, тоді як заміна сторони виконавчого провадження без вирішення питання про поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання є не можливим.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
У п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).
Статтею 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Частиною 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
У ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пунктах 73-75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року в справі № 916/617/17, провадження № 12-48гс20, зазначено, що «оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. На стадії виконавчого провадження, як на завершальній стадії судового провадження, можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України».
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто в процесі правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи майнових прав і обов`язків сторони, що вибула.
Отже, процес процесуального правонаступництва у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з їх вибуттям, тобто підставою заміни, зокрема, боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в разі яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження відповідними органами та посадовими особами. 
Тобто, вибуття боржника у спірних правовідносинах має відбутися, саме на стадії виконавчого провадження. Верховний Суд у складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 серпня 2022 року, у справі № 206/3740/13-ц дійшов висновку про те, що за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України.
Колегією суддів встановлено, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року сплив 25 вересня 2022 року, тоді як із заявою, товариство звернулося 20 вересня 2022 року, про що свідчить штамп в описі вкладення до конверту та квитанцією №0216015008574 від 20 вересня 2022 року про сплату відправлення у відділенні Укрпошти (а.с. 29, 30, 31 Т.5) .
Таким чином помилковим є твердження суду про направлення заявником заяви на адресу суду 30 вересня 2022 року.
На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
У зв`язку з чим колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала, як така, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, - 

                                                        П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" — задовольнити.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року — скасувати. 
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" про зміну сторони виконавчого провадження — задовольнити.
Замінити стягувача акціонерне товариство «ОТП Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" по справі № 200/24271/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором №ML-302/287/2007 у загальному розмірі 71.508 швейцарських франків 61 рапен, що еквівалентно 1.766.262 грн.66 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 68.876 швейцарських франків 85 рапенів, що еквівалентно 1.701.258 грн.19 коп., та заборгованості за відсотками у розмірі 2.631 швейцарський франк 76 рапенів, що еквівалентно 65.004 грн.47 коп.; та стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «ОТП Банк» судового збору в розмірі 39.740 грн.89 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко