ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/11562/21  Номер провадження 22-ц/814/4256/23	Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж.О.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року 	м. Полтава	

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
       головуючого судді: Обідіної О.І.,
       суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В., 
       за участю секретаря: Галушко А.О.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу представника відповідача  ОСОБА_1  - адвоката Альошкіної Олени Ігорівни на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 вересня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И Л А :

       У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом. 
       В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . 
       Після смерті батька залишилось спадкове майно - квартира АДРЕСА_1 . 
       За життя йому на праві власності належала 1/2 частка вказаної квартири, інша 1/2 частка належала його матері ОСОБА_4 , спадщину після смерті якої він прийняв.
Як спадкоємиця першої черги звернулась до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав. 
       Постановою приватного нотаріуса Веселовського А.Г. від 25.10.2021 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав ненадання документів, які б підтверджували право власності на квартиру її батька. 
       При цьому, нотаріусом звернуто увагу, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_2 , зареєстрована за іншою особою - ОСОБА_5 . Підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_5 вказаної квартири стало укладення 09.07.2020 року договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г., за реєстраційним номером 1877. 
       Вказаний правочин з реалізації належного батькові нерухомого майна відбувся через 5 днів після його смерті.
При з`ясуванні обставин продажу квартири стало відомо , що остання була відчужена на підставі довіреності від імені ОСОБА_6 іншою особою.        
        У відновлення своїх спадкових прав, уточнивши позовні вимоги, остаточно просила:        - визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , укладений 09.07.2020 року між ОСОБА_6 (колишнє прізвище ОСОБА_7 ), від імені якого по довіреності, посвідченій нотаріусом нотаріального округу м. Надима Ямало-Ненецького автономного округу Лекеровим К.А., 23.03.2020 року за р. №74/305-н/89-2020-10795, діяв ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , (Продавець), та ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , (Покупець), посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Веселовським А.Г., зареєстрований в реєстрі за номером 1877,
       - скасувати рішення приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Веселовського А.Г. про державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 , від 09.07.2020 року за номером запису про право власності 37237257.
       - визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

       Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 вересня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
       Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , укладений 09.07.2020 року між ОСОБА_6 (колишнє прізвище ОСОБА_7 ) реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), від імені якого по довіреності, посвідченій нотаріусом нотаріального округу м. Надима Ямало-Ненецького автономного округу Лекеровим К.А., 23.03.2020 року за р. № 74/305-н/89-2020-10795, діяв ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , (Продавець) та ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , (Покупець), посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Веселовським А.Г., зареєстрований в реєстрі за номером 1877.
       Скасовано рішення приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Веселовського А.Г. про державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 , від 09.07.2020 року за номером запису про право власності 37237257.
       Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 809 грн. 23 коп.
       
       Не погодившись з даним судовим рішенням, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Альошкіна О.І. оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не відповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення районного суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
       Зазначає, що        покупець є добросовісним набувачем, на момент укладення договору купівлі-продажу ні вона, ні нотаріус не знали і не могли знати про те, що власник квартири, від імені якого діяв ОСОБА_8 помер.
       Вважає, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту, оскільки належним буде пред`явлення до повіреного ОСОБА_8 , який діяв недобросовісно і запевнив нотаріуса, що власник квартири живий, вимоги про повернення коштів, отриманих за відчуження квартири. 
       
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, доходить висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.
       Згідно п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
       Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_9 , після смерті якого залишилось спадкове майно - квартира АДРЕСА_3 . 
За життя спадкодавцю на праві власності належала 1/2 частка вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, інша 1/2 частка належала його матері ОСОБА_4 , спадщину після смерті якої він прийняв, подавши встановленому законом порядку заяву до нотаріуса. 
       Крім позивача, до спадкоємців першої черги належать його неповнолітні діти від іншого шлюбу – ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Дружина батька - ОСОБА_12 відмовилась від прийняття належної їй частки у спадщині на користь позивача, про що подала нотаріусу відповідну заяву. 
       06.07.2020 р. приватним нотаріусом Сапко М.В. видано свідоцтво про право на спадщину по закону після смерті спадкодавця ОСОБА_4 на ім`я спадкоємця ОСОБА_6 на спадщину – частку квартири АДРЕСА_4 .
       Позивач як спадкоємець першої черги прийняла спадщину після смерті батька шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовського А.Г.
       Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №761/02-3125.10.2021 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Підставою для відмови у видачі свідоцтва є ненадання спадкоємцем документів, які б підтверджували право власності померлого на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 . А також інформації про те, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_4 , зареєстрована за іншою особою - ОСОБА_5 .
       Підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_5 стало укладення 09.07.2020 року договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г., за реєстраційним номером 1877.
       Під час укладення оспорюваного договору від імені продавця ОСОБА_6 за довіреністю, посвідченою нотаріусом нотаріального округу м. Надима Ямало-Ненецького автономного округу 23.03.2000 року ОСОБА_13 , діяв його представник ОСОБА_8 , який у заяві від 09.07.2020 року підтвердив, що ОСОБА_6 на момент підписання договору купівлі-продажу спірної квартири є живим, що не відповідало дійсності, оскілки власник квартири помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
       Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в розумінні ст. 30 та ст. 203 ЦК України особа як сторона правочину повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, який згідно до ст. 25 ЦК України припиняється у момент її смерті. 
Враховуючи, що оспорюваний правочин мав місце після смерті продавця , тобто коли особа втратила всю свою цивільну правоздатність, договір купівлі- продажу має бути визнаний недійсним. Одночасно припинилась і дія довіреності від ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_8 , який у зв`язку із смертю довірителя витратив повноваження бути його представником при укладанні оспорюваного правочину. 

       Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
       
Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
       Згідно частини 2 статті 203 ЦК України особа, яка воняє правочин, провинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 
       У відповідності до ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.
       Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.
       Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.
       Положеннями ст. 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність, тобто здатність фізичної оскорби мати цивільні права та обов`язки, фізичної особи припиняються у момент її смерті. 
       За змістом ст. 237 ЦК України представництво є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
       Представництво може здійснюватися за довіреністю, яка є письмовим документом, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі ( ч. 3 ст. 244 ЦК України). 
       Пунктом шостим частини першої статті 248 ЦК України визначено, що представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.
       Зібраними по справі доказами доводиться той факт, що укладання оспорюваного правочину мало місце після смерті його учасника – продавця ОСОБА_6 , а відтак представник ОСОБА_8 втратив свої повноваження представляти інтереси продавця внаслідок припинення представництва за довіреністю з підстав, визначених п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України. 
       Вірно встановивши в цій частині обставини по справі та визначившись з характером спірних правовідносин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання договору купівлі-продажу не дійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на покупцем ОСОБА_5 . 
       Разом з цим, колегія суддів не може погодитись з рішенням суду в частині задоволених вимог про визнання за ОСОБА_2 право власності на частку квартири в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_6 .
За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. 
Тобто, до об`єктів спадщини належать ті права та обов`язки, які мав спадкодавець на час своєї смерті. 
В даному випадку, матеріалами справи доводиться, що станом на 04.07.2020 року спадкодавцю ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно розпорядження органу приватизації від 29.08.2000 р. належала частина квартири АДРЕСА_3 . 
       Після смерті своєї матері ОСОБА_4 - ОСОБА_6 подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у вигляді частини вказаної квартири, але вказану спадщину за життя не оформив та не отримав відповідного правоустановчого документа.
       Натомість, вже після смерті ОСОБА_6 нотаріусом Сапко М.В. 06.07.2020 р. було видано на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири, належної спадкодавцю ОСОБА_4 . 
       Тобто, в розумінні ст. 25 ЦК України свідоцтво було видано на ім`я вже померлої особи, яка втратила здатність мати цивільні права та обов`язки.
       При цьому, питаннями оформлення спадщини, в тому числі і отриманням зазначеного свідоцтва про спадщину, займався ОСОБА_8 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 23.03.2020 р., дія якої припинилась в момент смерті ОСОБА_6 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як нотаріус видав вказаній особі свідоцтво про право на спадщину за законом 06.07.2020 р. 
       Між тим, на вказанні обставини, суд першої інстанції належної уваги не звернув та передчасно задовольнив позовні вимоги про визнання за позивачем права на частку спірної квартири в порядку спадкування. 
За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні вимоги про визнання за ОСОБА_2 права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_6 . 
       Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог про визнання недійсним оспорюваного правочину та скасування державної реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_5 як за новим власником. 
       Твердження апелянта про те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого цивільного права не заслуговує на увагу, оскільки ОСОБА_2 обрано ефективний спосіб захисту своїх спадкових прав і саме пред`явлення нею вимоги про визнання договору купівлі-продажу квартири, в поєднанні з вимогою про скасуваннями рішення про державну реєстрацію права власності за новим власником – відновлює її спадкові права та повертають відчужуване майно до об`єкту успадкування. 
       Посилання в апеляційній скарзі на те, що померлий надав згоду на оформлення довіреності, тому довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами, тому договір купівлі-продажу не може бути визнаний недійсним, не заслуговують на увагу, оскільки повністю суперечать положенням п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України. 
       Вказівка про те, що покупець ОСОБА_5 є добросовісним набувачем нерухомого майна, яка не знала й не могла знати про те, що станом на дату укладенні договору купівлі-продажу квартири ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 помер, не може розглядатись як достатня правова підстава для відмови в позові, оскільки спірні правовідносини не регулюються положенням ст. 388 ЦК України.
       За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення, з постановленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні заявлених вимог. 
       Водночас,  враховуючи, що апеляційним судом відмовлено в задоволенні вимоги про визнання за позивачем права на   частини спірної квартири в порядку спадкування, в порядку ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог підлягає зменшенню і стягнута з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сума судового збору з 1809,23 грн. до 603,08 грн., враховуючи, що дві вимоги судом задоволено, а в задоволенні третьої відмовлено.
       Керуючись ст. 367, ч.1 п. 2 ст. 374, п. п. 2, 3 ст. 376, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
       
       Апеляційну скаргу представника відповідача  ОСОБА_1  - адвоката Альошкіної Олени Ігорівни задовольнити частково. 
       Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 вересня 2022 року в частині визнання за ОСОБА_2 право власності на частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 - скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким відмовити в її задоволенні.
       Змінити заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 вересня 2022 року в частині розподілу судового збору, зменшивши стягнуту з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму судового збору з 1809,23 грн. до 603,08 грн.
       В іншій частині заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 вересня 2022 року залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
       Повний текст постанови виготовлено 06 листопада 2023 року

Судді: О. І. Обідіна С. Б. Бутенко О. В. Прядкіна