ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5656/22  Номер провадження 22-ц/814/3920/23	Головуючий у 1-й інстанції Гольник Л.В.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючий суддя Лобов О.А.,
судді: Дорош А.І., Триголов В.М., 
за участю секретаря судового засідання Кириченко В.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Бибика Володимира Анатолійовича, представника Департамента освіти Полтавської міської ради, на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від  23 травня 2023 року (час ухвалення рішення з 09:13:56 год. до 09:20:48 год.; дата виготовлення повного тексту рішення – 29 травня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Департамента освіти Полтавської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

У С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, просила ухвалити рішення, яким визнати незаконним і скасувати наказ Департамента освіти Полтавської міської ради №9-ДС від 28 квітня 2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », вирішити питання судових витрат.
Заявлені вимоги мотивовані такими обставинами.
Позивачка працює на посаді директора «Комунального закладу Гімназія № 12 Полтавської міської ради».
31.03.2022 року перед прибуттям до м.Полтави внутрішньо переміщених осіб, керівникам закладів освіти, у приміщенні яких планувалось розмістити людей, було повідомлено про можливість залучення допомоги волонтерів та усіх небайдужих.
У групі гімназії в месенджері Viber головою профспілки ОСОБА_2 було розміщено звернення до працівників про те, що усі небайдужі можуть добровільно долучитися до ініціативи зібрати певну суму коштів або допомогти з харчуванням внутрішньо переміщених осіб. Для збору коштів було вказано номер банківської картки позивачки.
Вказані кошти позивачка, додавши свої, передала голові профспілки ОСОБА_2 . Зібрали всього 3 200 грн як небайдужі громадяни з активною громадянською позицією та бажанням допомогти людям, які через військові дії опинилися у складних життєвих обставинах. 
Згодом виявилося, що до приміщення школи заїхала менша кількість осіб, тому продуктів харчування, наданих волонтерами, вистачило. У зв`язку з цим ОСОБА_2 повернула кошти всім, хто відгукнувся на ініціативу допомогти.
Наказом Департаменту освіти Полтавської міської ради від 28.04.2022 року № 9-ДС позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Підставою наказу зазначено неналежне виконання посадових обов`язків у частині видання розпоряджень, які належать до компетенції керівника закладу (п.3.2 Посадової інструкції), вирішення фінансово-господарських та інших питань, що виникають у процесі функціонування закладу (п. 3.5 Посадової інструкції).
Позивачка вважає, нею як директором гімназії не було вчинено жодних протиправних дій, а наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності є незаконним з огляду на грубе порушення порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності, а саме в наказі не зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення трудових обов`язків, в чому суть дисциплінарного проступку, за який оголошено догану; не проведено службове розслідування; не було вручено копії наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, не надано можливості ознайомитися з матеріалами службового розслідування; при обранні виду стягнення не було враховано результати попередньої роботи; відносно позивачки чиниться тиск з метою примусити її до звільнення. 
Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від  23 травня 2023 року позов ОСОБА_1 до Департаменту освіти Полтавської міської ради задоволений.
Скасований наказ Департаменту освіти Полтавської міської ради від 28.04.2022 року № 9-ДС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».
Стягнуто з Департаменту освіти Полтавської міської ради на користь Держави судовий збір в сумі 992,40 гривень.

В апеляційній скарзі адвокат Бибик В.А., представник Департамента освіти Полтавської міської ради, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що суд правильно встановив фактичні обставини, проте дав помилкову оцінку діям позивачки, у зв`язку з чим зробив необґрунтований висновок про незаконність оскаржуваного наказу.
Звертається увага, що висновок суду про відсутність в оскаржуваному наказі відомостей про те, коли мало місце порушення трудової дисципліни і у чому воно (порушення) полягало, суперечить змісту наказу.
Наголошується, що суд не дав належної оцінки письмовим поясненням позивачки на ім`я начальника Департамента освіти ПМР, у яких позивачка пояснює, що вона діяла саме як керівник учбового закладу, а не як небайдужа громадянка, про що зазначив суд у своєму рішенні. 
Оцінюючи дії позивачки у площині благодійництва, суд першої інстанції проігнорував норми матеріального права, які регулюють такі відносини, а саме ЗУ «Про освіту» (ст.26), ЗУ «Про повну загальну середню освіту» (ст.59). постанову КМУ №1222 від 04 серпня 2000 року.
Стверджується, що, притягуючи позивачку до дисциплінарної відповідальності, Департамент освіти ПМР діяв у відповідності до вимог ст.147-149 КЗпП України, зокрема у позивачки та ОСОБА_2 були відібрані пояснення, позивачці оголошений зміст оскаржуваного наказу, проте вона відмовилася від підпису.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу – без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 27.11.2018 року призначена на посаду директора «Комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 12 Полтавської міської ради Полтавської області», який з 01.09.2021 року перейменований на Гімназію № 12 Полтавської міської ради (а.с.14-16).
Відповідно до Наказу Управління освіти і науки Полтавської міської ради від 03.11.2020 року продовжено строк дії контракту з ОСОБА_1 без проведення конкурсу на 4 роки по 26.11.2023 року «Комунального закладу Гімназія № 12 Полтавської міської ради» (а.с.17).
24.02.2022 року місцевою комісією з питань евакуації, створеною Полтавською міською радою ухвалено рішення, яким вирішено визначити приймальними пунктами евакуації комунальні заклади та установи освіти Полтавської міської територіальної громади, до списку якого увійшла і Гімназія № 12 з визначенням 105 місць для проживання (а.с.153-160).
На керівників закладів та установ освіти покладено забезпечити на приймальних пунктах евакуації, розташованих у закладах та установах освіти (п. 7 Протоколу від 24.02.2022 року):
-організацію обліку евакуйованого населення, яке прибуло на приймальний пункт евакуації, або вибуло з нього;
-розміщення та проживання евакуйованого населення з урахуванням потре (з маленькими дітьми окремо);
-організувати із залученням працівників КП «Добробут Полтавської громади Полтавської міської ради» харчування евакуйованого населення та створити умови для нього;
-цілодобове чергування на приймальному пункті евакуації.
31 березня 2023 року за ініціативи ОСОБА_1 головою профспілки ОСОБА_2 у додатку Viber оголошено про збір коштів для забезпечення належного харчування внутрішньо переміщених осіб у закладі, кошти запропоновано перераховувати на банківську картку ОСОБА_1 .
Кошти у розмірі 3 200 грн, що надійшли на банківську картку ОСОБА_1 , остання передала голові профспілкового комітету ОСОБА_2 .
Коли з`ясувалося, що до закладу приїхала менша кількість переселенців, і волонтерської допомоги вистачило для забезпечення харчування, кошти були повернуті усім, хто їх перерахував. При цьому, кошти перераховували не тільки працівниками Гімназії № 12.
Наказом Департаменту освіти Полтавської міської ради від 28.04.2022 року № 9-ДС позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності у наказі зазначено неналежне виконання посадових обов`язків у частині видання розпоряджень, які належать до компетенції керівника закладу (п.3.2 Посадової інструкції), вирішення фінансово-господарських та інших питань, що виникають у процесі функціонування закладу (п. 3.5 Посадової інструкції).
Відповідно до п.3.2, п.3.5. Посадової інструкції, затвердженої начальником Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради 27.11.2018 року, до завдань та обов`язків директора комунального закладу загальної середньої освіти відноситься: видавати в межах компетенції накази і розпорядження, контролювати їх виконання; вирішення фінансово-господарських та інших питань, що виникають у процесі функціонування закладу (а.с.18-22).
В оскаржуваному наказі зазначено, що «станом на 01.04.2022 у Гімназії № 12 Полтавської міської ради склалася ситуація, викликана діями ОСОБА_1 , директора, при вирішенні питань організації харчування внутрішньо переміщених осіб, які перебували у закладі. За повідомленням ОСОБА_3 , заступника директора Департаменту освіти Полтавської міської ради, об`єктивних підстав для забезпечення гімназії 31.03.2022 та 01.04.2022 додатковими продуктами харчування понад тих продуктів, що завезені волонтерами, не було. Жодних доручень щодо закупівлі продуктів для переселенців за рахунок працівників закладу не надавалося. Однак ОСОБА_1 , перевищуючи повноваження, ініціювала збір коштів із працівників закладу на особисту банківську картку для придбання продуктів харчування» (а.с.97).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що наказ про накладення на позивачку дисциплінарного стягнення не відповідає вимогам трудового законодавства, зокрема у ньому не зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення позивачем саме трудових обов`язків.
Дії директора гімназії та інших працівників навчального закладу освіти щодо збору коштів з метою надання допомоги як громадянами України внутрішньо переміщеним особам лежить поза межами посадових обов`язків керівника комунального закладу освіти. 
Твердження відповідача про введення працівників навчального закладу директором гімназії в оману з метою заволодіння у незаконний спосіб їх коштами не ґрунтується на доказах, а є лише припущенням.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням наведених вимог закону.
Спірні правовідносини врегульовані нормами трудового законодавства.
Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.
У частині першій статті 147 КЗпП України закріплено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.
Згідно частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника вiд роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. 
На підставі статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року (справа № 664/2820/15-ц) зроблено висновок, що «ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок».
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи наявність чи відсутність у діях позивачки дисциплінарного проступку у розумінні статтей 147-149 КЗпП, апеляційний суд враховує таке.
Доповідна записка ОСОБА_3 , а саме висновок про неправомірність дій ОСОБА_1 , викладений у ній, ґрунтується на анонімних повідомленнях, а також на особистій оцінці ОСОБА_3 змісту повідомлення, розміщеного у додатку Viber (а.с.36, 98 зворот і 99).
Службове розслідування на підставі повідомлених у доповідній записці ОСОБА_3 фактів у встановленому законом порядку не проведено.
У преамбулі наказу №9-ДС від 28 квітня 2022 року з посиланням на повідомлення ОСОБА_3 зроблений висновок, що ОСОБА_1 , перевищуючи свої повноваження, ініціювала збір коштів на свою банківську карту (а.с.97).
Так як прибуття внутрішньо переміщених осіб планувалося саме до гімназії №12, то є логічним, що ОСОБА_1 як керівник цього учбового закладу ініціювала збір додаткових коштів для забезпечення зазначених осіб харчуванням, тощо. Таку ініціативу з урахуванням реалій першого місяця війни не можна розцінювати як неправомірну, а також як рішення керівника учбового закладу, ухваленого у порядку п.3.2 і п.3.5 його посадової інструкції з перевищенням службових повноважень. 
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 та інших працівників учбового закладу (а.с.58-87) збір коштів проводився добровільно, жодних ознак адміністративного тиску з боку ОСОБА_1 як керівника учбового закладу не було, кошти усім, хто їх перерахував, повернуті.
Збір коштів проводився на особисту банківську карту ОСОБА_1 , тобто у процедурі збору коштів учбовий заклад не був задіяний, не став суб`єктом правовідносин з благодійництва, тому посилання в апеляційній скарзі на ЗУ «Про освіту» (ст.26), ЗУ «Про повну загальну середню освіту» (ст.59). постанову КМУ №1222 від 04 серпня 2000 року є безпідставним. 
В результаті проведений дій із збору і повернення коштів будь-яких негативних наслідків як для гімназії №12, так і для осіб, які донатили кошти, не настало. 
З наведеного слідує, що суд першої інстанції суд першої інстанції виконав вимоги ст.89, ст.264, ст.265 ЦПК України, дав належну оцінку встановленим фактам, які підтверджені відповідними доказами, зробив правильний висновок про відсутність у діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, і у рішенні навів мотивовані оцінки аргументів сторін, а також мотиви прийняття і відхилення наданих у справу доказів. 
В апеляційній скарзі відсутні посилання на нові істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.
Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст. 375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Бибика Володимира Анатолійовича, представника Департамента освіти Полтавської міської ради, залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від  23 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 22 листопада 2023 року.

Головуючий суддя                                                    О.А. Лобов 

         Судді:                                                                             А.І.Дорош

                                                                                                 В.М.Триголов