Справа № 163/146/23  Провадження №33/802/669/23 	Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С. 	
	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року                                                                 місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П. П., за участі секретаря судового засідання Таровської А. А., представника митниці Кунєвої З. Ю., захисника Лавренчука О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Лавренчука О. В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 вересня 2023 року,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою суду  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає на АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНКОПП НОМЕР_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді конфіскації в дохід держави автомобіля «HONDA CR-V», номерний знак НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , вартістю 125309,94 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Волинської митниці витрати по справі на зберігання товару в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 536,80 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.
Так ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22 серпня 2022 року близько 05:43 години з Республіки Польща в Україну через митний пост «Устилуг» смугою руху «червоний коридор», будучи водієм автомобіля «HONDA CR-V», номерний знак НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , на який в якості підстави для переміщення як товару подав: специфікацію від 22.08.2022 № 220822.4-BIOC/UKRA, invoice від 22.08.2022 № 220822.4-BIOC/UKRA, міжнародну товарно-транспортну накладну від 22.08.2022 б/н, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , МД типу ІМ ЕЕ № UA204000/2022/942208 від 22.08.2022 та довіреність від 22.08.2022 №D1661114271, згідно яких автомобіль був проданий чеською компанією «Bio-Chemical Engineering s.r.o» українському товариству ТОВ «Українська транспортно-фінансова група» за 1800,00 євро, вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю зазначеного транспортного засобу шляхом подання митному органу як підстави для його переміщення документів, які містять неправдиві відомості щодо продавця, покупця та вартості товару, що було встановлено за результатами повного митного огляду транспортного засобу, під час якого у папці з документами було виявлено MRN 22PL301010Е1011956 від 22.08.2022, згідно якої продавцем автомобіля є швецька компанія «ALGNE, JORGEN OLOF», покупцем – ОСОБА_2 , представником – польська компанія «MS LOGISTIC SP.Z.O.O.», вартість автомобіля – 15915,00 польських злотих, що за курсом НБУ становить 125309,94 гривень (3366,94 євро). Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Лавренчук О. В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вказане рішення суду є незаконним, безпідставним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. На переконання апелянта, ОСОБА_1 не може бути суб`єктом інкримінованого його порушення митних правил, оскільки не мав умислу на переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. 
Так апелянт вказує, що суд першої інстанції поза розумним сумнівом не довів наявність в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 надав митному органу всі необхідні документи для митного оформлення транспортного засобу із актуальною і відповідною інформацією як щодо покупця, продавця, так і щодо вартості товару. Вказане підтвердили своїми відповідями продавець товару «Bio-Chemical Engineering s.r.o» та його покупець ТОВ «Українська транспортно-фінансова група», однак дані докази судом першої інстанції були відкинуті без належного обґрунтування.
Так ОСОБА_1 невідомо, яким чином в експортній декларації MRN 22PL301010Е1011956 внесено відомості про нього як покупця, оскільки він не є власником даного автомобіля, у шведа «ALGNE, JORGEN OLOF» його не купував та не залучав польську компанію «MS LOGISTIC SP.Z.O.O.» для здійснення його оформлення. ОСОБА_1 виконував виключно обов`язки перевізника та до митного контролю подав товаросупровідні документи, які отримав від продавця компанії «Bio-Chemical Engineering s.r.o», при цьому особисто жодного документу не складав, не підписував, не посвідчував, що виключає наявність в його діях умислу на незаконне переміщення автомобіля.
Таким чином, митним органом, на переконання апелянта, не надано належних і допустимих доказів що дії ОСОБА_1 були спрямованні на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю зазначеного транспортного засобу шляхом подання митному органу як підстави для його переміщення документів, які містять неправдиві відомості щодо продавця, покупця та вартості товару.
На підставі вказаного, апелянт просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, не з`явився.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП та враховуючи представлення інтересів ОСОБА_1 в суду апеляційної інстанції його захисником – адвокатом Лавренчуком О.В.,неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Лавренчука О. В., який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, представника митниці Кунєвої З. Ю., яка проти задоволення апеляційної скарги заперечила, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно положень ст. 487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Приписами ст. 486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України вказаних вимог закону дотримався.
Згідно ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, є адміністративним правопорушенням.
Згідно роз`яснень, наданих Верховним Судом України у п. 6 Постанови від 03.06.2005 № 8 Пленуму ВСУ (зі змінами), «судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів».
При цьому, згідно з абзацом 2 пункту 5 Постанови, «підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації…».
Також, згідно з абзацом 4 пункту 6 Постанови, «документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності».
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується апелянтом ОСОБА_1 увіз автомобіль HONDA CR-V», номерний знак НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , подав до митного контролю специфікацію від 22.08.2022 № 220822.4-BIOC/UKRA, invoice від 22.08.2022 № 220822.4-BIOC/UKRA, міжнародну товарно-транспортну накладну від 22.08.2022 б/н, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , МД типу ІМ ЕЕ № UA204000/2022/942208 від 22.08.2022 та довіреність від 22.08.2022 №D1661114271.
Відповідно до цих документів товар (автомобіль) слідує від продавця чеської компанії «Bio-Chemical Engineering s.r.o», в адресу покупця ТОВ «Українська транспортно-фінансова група» за ціною 1800,00 євро, а ОСОБА_1 виступає перевізником згідно із довіреністю від 22.08.2022 №D1661114271, якою директор компанії продавця «Bio-Chemical Engineering s.r.o» доручив йому транспортувати вказаний товар, здійснювати митне оформлення даного транспортного засобу, надавати необхідні документи та сплачувати митні платежі під час митного оформлення.
Однак за результатами повного митного огляду транспортного засобу «HONDA CR-V», номерний знак НОМЕР_2 , та особистих речей у ОСОБА_1 , у його сумці з особистими речами, в папці з іншими документами, було виявлено і вилучено експортну декларацію MRN 22PL301010Е1011956 від 22.08.2022, відповідно до якої продавцем цього автомобіля виступає «ALGNE, JORGEN OLOF» (Швеція), покупцем – ОСОБА_2 , представником – компанія «MS LOGISTIC SP.Z.O.O.» (Республіка Польща), а вартість товару – 15915,00 польських злотих, що за курсом НБУ становить 125309,94 гривень.
ОСОБА_1 від надання письмових поясненнях в порядку ст. 63 Конституції України відмовився. Будь-якої інформації суду першої інстанції чи апеляційної ні порушником, ні його захисником щодо виявлення в особистих речах ОСОБА_1 експортної митної декларації MRN 22PL301010Е1011956 від 22.08.2022 в якій містяться інші відомості щодо продавця, покупця і вартості товару не надано.
Окрім того згідно до відповіді митних органів Республіки Польща та доданих товарно-супровідних документів, котрі були отриманні в офіційному порядку, встановлено, що виїзд автомобіля «HONDA CR-V», кузов № НОМЕР_3 , з території Республіки Польща відбувся саме на підставі MRN 22PL301010Е1011956 від 22.08.2022. 
Таким чином вказаним вище стверджується, що ОСОБА_1 під час увезення вказаного автомобіля було подано invoice від 22.08.2022 № 220822.4-BIOC/UKRA, де вказано інші відомості щодо продавця (відправника), отримувача (покупця) та фактурної вартості товару. Таким чином винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена матеріалами справи.
На підставі наведеного вище, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вчинені дії ОСОБА_3 , спрямовані на переміщення через митний кордон України автомобіля, із приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві дані щодо продавця (відправника), покупця (отримувача) і фактурної вартості товару.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 виступав лише перевізником вказаного автомобіля, не спростовує його відповідальність за достовірність інформації, що міститься в документах, які були надані ним під час перетину кордону.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 при переміщенні транспортного засобу представляв продавця «Bio-Chemical Engineering s.r.o» в тому числі перед митним органом за довіреністю від 22.08.2022 року, а за експортною декларацією MRN 22PL301010Е1011956 від 22.08.2022, що вилучена в останнього, транспортний засіб був придбаний саме ОСОБА_1 на своє ім`я, що спростовує аргументи захисту про роль ОСОБА_1 виключно як перевізника.
У свою чергу, надання продавець товару «Bio-Chemical Engineering s.r.o» та його покупець ТОВ «Українська транспортно-фінансова група» відповідей що саме вони виступали продавцем та покупцем вказаного транспортного засобу за ціною, яка була вказана у поданих ОСОБА_1 товаро-супровідних документах, ніяким чином не виклює відповідальність останнього за дії, котрі спрямовані на переміщення через митний кордон України автомобіля, із приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві дані щодо продавця (відправника), покупця (отримувача) і фактурної вартості товару.
Всі інші обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та призначенні йому стягнення, у відповідності до вимог ст. 23 КУпАП та відповідно до санкції ч. 1 ст. 483 МК України - є законним та обґрунтованим, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді місцевого суду немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Лавренчука О. В. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 вересня 2023 року щодо нього - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                                 П. П. Борсук