ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 р. 	Справа № 440/5273/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Мінаєвої О.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.07.2023, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 07.07.23  по справі № 440/5273/23
за позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська косметична група"  
до     Головного управління ДПС у Полтавській області            
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська косметична група" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 000/3821/0706 від 31.10.2022.
В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що не погоджується висновками, викладеними в акті перевірки, оскільки нарахована пеня є необґрунтованою, з огляду на те, що розмір дебіторської заборгованості по розрахунках за контрактом від 01.01.2019 № 2/2019, яка виникла станом на 24.05.2020 у розмірі 9883,60 євро, не перевищував порогового значення 400 000 грн, визначеного статтею 20 Закону України від 06.12.2019 № 361-IX «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (чинного з 28.04.2020).
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю " Українська косметична група" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області № 000/3821/0706 від 31.10.2022.
Стягнуто з Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська косметична група" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4367,80 грн.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що на його думку, судом першої інстанції не вято до уваги, що в ході виконання зовнішньоекономічних розрахунків по Контракту від 01.01.2019 № 2/2019 дебіторська заборгованість по розрахунках в сумі 9883,60 євро виникла на дату перерахування коштів (остання подія) - 24.05.2020 року (платіжне доручення № б/н на суму 13788,06 євро/406218,31 грн.). Таким чином, дебіторська заборгованість виникла по операції, яка є вищою за незначну суму.
Представником відповідача зазначено, що проведеною перевіркою не бралася до уваги ВМД № 303717 від 07.02.2019 в зв`язку з тим, що предметом дослідження згідно листів ДПС України про виявлені АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, факти ненадходження товару в установлені НБУ граничні терміни розрахунків є зовнішньоекономічний контракт від 01.01.2019№ 2/2019 укладений з нерезидентом Іспанії. Таким чином, при виконанні імпортного контракту від 01.01.2019 № 2/2019, укладеного з нерезидентом Компанією Thuya S.L., Іспанія, встановлено порушення частини 3 статті 13 Закону України від 21.06.18 № 2473/VIII «Про валюту і валютні операції», а саме ненадходження в установлені законодавством строки товару на митну територію України на загальну суму 9883,60 євро/ 291186,67 грн по граничному строку 23.05.2020 (837 днів з 24.05.2020 - 07.09.2022).
В ході виконання зовнішньоекономічних розрахунків по Контракту від 01.01.2019 № 2/2019 дебіторська заборгованість по розрахунках в сумі 9883,60 євро виникла на дату перерахування коштів (остання подія) - 24.05.2020 року (платіжне доручення № б/н на суму 13788,06 євро/ 406218,31 грн.). Таким чином, дебіторська заборгованість виникла по операції, яка є вищою за незначну суму. Отже, за результатами перевірки ТОВ «Українська косметична група» встановлено порушення частини 3 статті 13 Закону України від 21.06.18 № 2473/VIII «Про валюту і валютні операції» по зовнішньоекономічному імпортному контракту від 01.01.2019 № 2/2019 укладеному з нерезидентом Компанією Thuya S.L.calle Sent Gervaside Cassoles (Іспанія), нараховано пеню в сумі 291186,67 гривень та винесено податкове повідомлення - рішення від 31.10.2022 № 000/3821/0706.
Представник відповідача зазначає, що посилання на окремі недоліки, допущені податковим органом при оформленні акта перевірки, є безпідставними, оскільки такі недоліки не впливають на факт доведеності складу податкових правопорушень, покладених в основу винесення спірних податкових повідомлень-рішень. Крім того, за умови вчинення з боку платника податків порушень, які призвели до заниження податкових зобов`язань, допущені контролюючим органом процедурні порушення при складанні, надісланні (врученні) податкових повідомлень- рішень, які не впливають на правильність визначення податкових зобов`язань, не є виключною підставою для визнання протиправними таких рішень.
На переконання представника відповідача, податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, тобто правомірно, тому адміністративний позов є безпідставним, необґрунтованим нормами матеріального права та не підтверджений належними доказами, тобто таким, що задоволенню не підлягає.
Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Українська косметична група» є протиправним та таким, що порушує права та законні інтереси Товариства.
На переконання представника позивача, висновок контролюючого органу про ненадходження товару в установлені НБУ граничні строки є хибними та таким, що не відповідають дійсним обставинам справи, а також порушує принцип індивідуальної відповідальності платника податків, а відтак і винесене Головним управлінням ДПС у Полтавській області податкове повідомлення - рішення від 31.10.2022 року №000/3821/0706, яким визначено суму штрафних санкцій у розмірі 291 186,67 гри., на думку ТОВ «Українська косметична група», є протиправним.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 81.1 статті 81, пункту 82.1 статті 82, п.п 69.2 статті 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України від 02.12.2020 № 2755-VІ, на підставі наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 06.09.2022 № 1279-П проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "Українська косметична група" з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 01.01.2019 по 07.09.2022 у зв`язку з надходженням листів про виявлені АТ КБ "Приватбанк" факти ненадходження товару в установлені НБУ граничні терміни розрахунків по зовнішньоекономічному імпортному контракту від 01.01.2019 № 2/2019.
Перевіркою встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ "Українська косметична група" уклало з нерезидентом Компанією Thuya S.L., Іспанія зовнішньоекономічний імпортний контракт від 01.01.2019 № 2/2019 на поставку косметичних засобів для манікюру, гелю для нігтів Clover, бігудів для надання бажаної форми вій, пензлів для косметики.
За результатами перевірки ГУ ДПС у Полтавській області складено акт від 22.09.2022 №4007/16-31-07-07-02/40228046. Відповідно до висновків акту перевірки ТОВ "Українська косметична група" порушено вимоги частини 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» із змінами та доповненнями стосовно несвоєчасного надходження товару на територію України в установлені НБУ граничні строки (23.05.2020) в сумі 9883,60 євро/291186,67 грн на 837 днів.
На підставі висновків, викладених в акті перевірки 31.10.2022 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 000/3821/0706, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України і частини 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473/VІІІ застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та / або пені, у тому числі з порушенням строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності 291186,67 грн, за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД невиконання зобов`язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства.
Позивач не погодився з податковим повідомленням - рішенням та звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки сума дебіторської заборгованості незавершених розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 01.01.2019 № 2/2019 (9883,60 євро/291186,67) є меншою за порогову суму, визначену статтею 20 Закону №361-ІХ (400000,00 грн), зважаючи на відсутність ознак дроблення операцій з експорту товару, отже нарахування позивачу пені на суму заборгованості спірним податковим повідомленням-рішенням є протиправним.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.1.1. ст.1 Податкового кодексу України даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про валюту і валютні операції» відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Положеннями частин третьої, шостої, дев`ятої та десятої статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначено, що валютний нагляд відповідно до частини другої цієї статті здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду без втручання у відповідні валютні операції та діяльність суб`єктів таких операцій, крім випадків запобігання агентами валютного нагляду проведенню валютних операцій, що не відповідають вимогам валютного законодавства.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.
Органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.
У разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.
Згідно з пунктом 1 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», який введено в дію 07.02.2019, Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Відповідно до пункту 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, із змінами та доповненнями (далі - Положення № 5), граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Відповідно до пункту 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Відповідно до пункту 22 розділу II Положення № 5 граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 21 розділу II цього Положення не поширюються на операції в незначному розмірі з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій.
Згідно із підпунктом 7 пункту 2 розділу І Положення № 5 незначний розмір валютної операції (далі - незначний розмір) - розмір валютної операції (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату здійснення операції), який є меншим, ніж розмір, що установлений для фінансових операцій, що підлягають обов`язковому фінансовому моніторингу згідно із законодавством у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.
Відповідно до пункту 1 статті 15 Закону України від 14.10.2014 № 1702-VII «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (що діяв до 28.04.2020) фінансова операція підлягає обов`язковому фінансовому моніторингу у разі, якщо сума, на яку вона здійснюється, дорівнює чи перевищує 150 000 гривень або дорівнює чи перевищує суму в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, еквівалентну 150 000 гривень.
Відповідно до статті 20 Закону України від 06.12.2019 № 361-IX «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (чинний з 28.04.2020) фінансові операції є пороговими, якщо сума, на яку здійснюється кожна із них, дорівнює чи перевищує 400 тисяч гривень або дорівнює чи перевищує суму в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, еквівалентну за офіційним курсом гривні до іноземних валют і банківських металів 400 тисяч гривень на момент проведення фінансової операції.
За приписами пункту 5 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Отже, до компетенції Національного банку України діючим законодавством віднесено питання встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, а також встановлення мінімальних граничних сум операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються такі граничні строки.
Підзаконним нормативно-правовим актом НБУ (Інструкцією № 7), прийнятим в межах компетенції НБУ, встановлено, що якщо сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів не перевищує незначної суми, а загальна сума операції підлягає валютному нагляду, у разі порушення граничних строків розрахунків за умови відсутності ознак дроблення операцій з експорту товару або дроблення валютних операцій, банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків (пункт 9).
Відтак, після досягнення сумою незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів, яка підлягала валютному нагляду, рівня незначної суми, за умови відсутності ознак дроблення операцій з експорту товару або дроблення валютних операцій, неможливе застосування відповідальності до платника податків, оскільки відсутнє податкове правопорушення.
В спірному випадку контролюючим органом встановлено, що позивач має прострочену дебіторську заборгованість станом на граничний строк (24.05.2020) в сумі 9883,60 євро/291186,67 грн.
Оскільки сума дебіторської заборгованості незавершених розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 01.01.2019 № 2/2019 (9883,60 євро/291186,67) є меншою за порогову суму, визначену статтею 20 Закону №361-ІХ (400000,00 грн), зважаючи на відсутність ознак дроблення операцій з експорту товару, колегія суддів дійшла висновку про протиправність нарахування позивачу пені на суму заборгованості спірним податковим повідомленням-рішенням.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржене у цій справі податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 000/3821/0706 від 31.10.2022 є протиправним та підлягає скасуванню. 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 року по справі № 440/5273/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 по справі № 440/5273/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    О.М. Мінаєва