Справа № 734/3779/23 	Головуючий у 1 інстанції Соловей В. В. 	
Провадження № 33/4823/748/23 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі судді апеляційного суду Акуленко С.О., захисника – адвоката Шульженка Д.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною захисника – адвоката Шульженка Д.Ю. в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Козелецького районного суду  Чернігівської області від 15 вересня 2023 року,

                                  У С Т А Н О В И В :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. 
Судом встановлено, що о 21.16 годині 12 серпня 2023 року на вулиці Набережній, б. 104 у с. Морівськ Чернігівського району Чернігівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Водій ОСОБА_1 від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений.
Не погодившись з рішенням суду, захисник – адвокат Шульженко Д.Ю. в інтересах ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_1 . Крім того відеозапис не є безперервним та в протоколі про адміністративне правопорушення не має посилання на технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозапис. Вказує, що на підставі чого поліцейські зробили висновок про ознаки сп`яніння, зазначені у протоколі, невідомо. Також не було долучено письмові показання свідка.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник-адвокат Шульженко Д.Ю. підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що усі докази є недопустимими, оскільки працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_1 . Крім того відеозапис не є безперервним.   
Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт  керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмови його від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, що є порушенням вимог п 2.5 ПДР. 
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно. 
Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме: відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціального технічного засобу або в закладі охорони здоров`я, на що той висловлює відмову. Працівник поліції роз`яснює наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння – складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 намагається домовитися з працівником поліції, щоб на нього не складали протокол про адміністративне правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування у встановленому законом порядку(а.с.3).  
Цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. 
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи  іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.
Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.
Доводи апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, на що посилається апелянт, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, який прямо передбачений п. 2.5 ПДР та не впливає на причину зупинки. А також в сукупності зі всіма доказами, не спростовує доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, та не є підставою для зміни чи скасування рішення суду. 
Твердження захисника щодо відсутності свідків при огляді ОСОБА_1 , також не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 проводився із застосуванням технічних засобів відеозапису.
Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що відеозапис працівників поліції є не безперервним, оскільки, змістом відеозапису відтворено подію, що відбувалась, зокрема повідомлення ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння – різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів, як працівники поліції пропонують водієві пройти огляд у встановлено законом порядку, й після отримання відмови, складають прокол, а тому відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені на відеозапису обставини мали місце і підстав вважати, що відеозапис вівся не безперервно, немає, бо на ньому зафіксовано увесь перебіг події.
Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу  поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичних чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи. 
Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність  винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.
За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.  
Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,    

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Шульженка Д.Ю. - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду  Чернігівської області від 15 вересня 2023 року відносно ОСОБА_1   про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, – без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.      

Суддя	С. О. Акуленко