ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/15730/23	Головуючий у 1-й інстанції Марциновська І.В. 	
Провадження № 33/817/650/23 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ст. 124 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Бронецького Н.В.
-  представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Матвійчука В.В., 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Бронецького Н.В. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Як визнав суд, 18.08.2023 о 14 год. 45 хв. на перехресті проспекту С.Бандери вул. Клінічна в м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «C220 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрала безпечної швидкості руху, на перехресті доріг, де рух регулюється сигналами світлофора, рухаючись на заборонний (червоний) сигнал світлофора, не надала перевагу у русі автомобілю марки «Opel» моделі «Combo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який здійснював маневр повороту ліворуч на дозволений сигнал світлофора. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.3 (б), 8.7.3 (е), 12.1 Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Бронецький Н.В. вважає рішення суду першої інстанції таким, що не відповідає обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що проїзд водія ОСОБА_1 на заборонений (червоний) сигнал світлофора не підтверджується жодним доказом наявним у матеріалах справи.
Вважає, що суд першої інстанції у своїй постанові констатував той факт, що ОСОБА_1 здійснила проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора, однак, незважаючи на це суд змінив кваліфікацію її дій та притягнув її до адміністративної відповідальності, не маючи на це повноважень, оскільки саме працівник національної поліції, а не суд на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконує функцію обвинувачення та разом із протоколом скеровує до суду одержані ним письмові докази (рішення Великої палати Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі №208/712/19).
Звертає увагу суду, що працівники поліції, складаючи 18.08.2023 року протокол про адміністративне правопорушення, виходили з того, що зіткнення відбувалося внаслідок проїзду перехрестя на червоний сигнал світлофора, а тому аналіз дій іншого учасника дорожнього руху залишився без кваліфікації. Вказує, що зважаючи, що проїзд перехрестя відбувся не на червоний сигнал світлофора, з чим погодився також суд першої інстанції, то дії іншого учасника теж лежать у причинному зв`язку із подією.
Апелянт зазначає, що твердження суду, що іншим учасником не порушено правил дорожнього руху оцінює критично, оскільки дані факти підтверджені експертним висновком, котрий суд прийняв до уваги як доказ по справі. Окрім цього, виріючи питання вини іншого учасника події та виходячи по суті за межі обвинувачення, оскільки перебрав на себе повноваження суб`єкта владних повноважень щодо оцінки дій ОСОБА_2 - наявності чи відсутності в них вини та складу адміністративного правопорушення.
       Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 27 жовтня 2023 року відносно неї та прийняти нову постанову, якою провадження в справі відносно неї закрити.
       Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника — адвоката Бронецького Н.В., які підтримали подану апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просять постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2023 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП; потерпілого ОСОБА_2 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги; розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
       Згідно положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
       У відповідності до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався вказаних положень закону.
       Так, за змістом п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
       Згідно з п. 8.7.3 (ґ, е) Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
       Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
       Диспозицією ст. 124 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає при порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
       Висновок суду першої інстанції щодо порушення ОСОБА_1 п.2.3 (б), п.8.7 (ґ), 12.1 ПДР та наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.
       Такий висновок підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №502592, який був предметом дослідження суду першої інстанції і яким зафіксовано, 18.08.2023 о 14 год. 45 хв. на перехресті проспекту С.Бандери вул. Клінічна в м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «C220 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрала безпечної швидкості руху, на перехресті доріг, де рух регулюється сигналами світлофора, рухаючись на заборонний (червоний) сигнал світлофора, не надала перевагу у русі автомобілю марки «Opel» моделі «Combo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який здійснював маневр повороту ліворуч на дозволений сигнал світлофора. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
       Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення об`єктивно підтверджені іншими дозами у справі, проаналізувавши які, місцевий суд дав їм належну правову оцінку.
       Зокрема, із схеми місця ДТП від 18.08.2023р. вбачається, що на ній зафіксоване місце, де відбулося ДТП, розташування автомобілів після їх зіткнення, а також інші відомості, які необхідні для правильного вирішення даної справи. Відомості, зазначені у даній схемі, були засвідчені підписами обох водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.c.2).
       Характер отриманих пошкоджень транспортними засобоми «Mercedes-Benz» моделі «C220 D», державний номерний знак НОМЕР_1 та «Opel» «Combo», державний номерний знак НОМЕР_2 , узгоджується з обставинами ДТП, зафіксованими в протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , які вони надали як безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, так і в суді першої інстанції.
       Свідчення потерпілого ОСОБА_2 підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_3 , допитаного судом першої інстанції, який зазначив, що був очевидцем дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.08.2023 о 14 год. 45 хв. на перехресті проспекту С.Бандери - вул. Клінічна в м. Тернополі, за участю транспортних засобів марки «Mercedes-Benz» моделі «C220 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , та марки «Opel» моделі «Combo», державний номерний знак НОМЕР_2 . Вказав, що, керуючи власним транспортним засобом, під`їжджав до перехрестя на жовтий сигнал світлофора, а тому він розпочав гальмування, після чого ввімкнувся червоний сигнал світлофора. В цей час автомобіль марки «Opel» моделі «Combo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився на зустрічній смузі для руху розпочав здійснення маневру проїзду перехрестя ліворуч. Одночасно під час здійснення такого маневру транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «C220 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався у крайній правій смузі для руху в попутному зі свідком напрямку, здійснив проїзд перехрестя на заборонний червоний сигнал світлофора, що призвело до зіткнення транспортних засобів. Вказав, що раніше не був знайомий з учасниками дорожньо-транспортної пригоди, однак вирішив допомогти потерпілому, оскільки його обурила поведінка ОСОБА_1 , яка після дорожньо-транспортної пригоди не підійшла до потерпілого та пасажира, не з`ясовувала про їх самопочуття, а одразу розпочала телефонувати у страхову компанію та адвокату. 
       Показання потерпілого та свідка узгоджуються з відеозаписом, на якому зафіксовано дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 18 серпня 2023 року о 14 годині 45 хвилин на перехресті проспекту С.Бандери — вул. Клінічна в м. Тернополі. Вказаний відеозапис долучено до матеріалів провадження адвокатом Бронецьким Н.В. у судовому засіданні місцевого суду і в контексті приписів ст.252 КУпАП він є належним та допустимим доказом. 
       При цьому, даним відеозаписом засвідчено, що транспортні засоби, які рухались в попутному напрямку з автомобілем «Mercedes-Benz» моделі «C220 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , під`їжджаючи до світлофора на перехресті проспекту С. Бандери вул. Клінічна в м. Тернополі, у вказаний у протоколі час, зупинились на заборонений сигнал світлофора, в той час як водій ОСОБА_1 продовжила рух керованим нею транспортним засобом.
       Дослідивши указані докази, та надавши їм належну юридичну оцінку, місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 . Вимог п.2.3 (б), п. 8.7.3.(ґ), 12.3 ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів, доведеності її вини у вчиненні адміністративного правопорушення та правильності кваліфікації її дій за ст. 124 КУпАП.
       Тому, апеляційний суд розцінює критично пояснення ОСОБА_1 про те, що вона рухалась на зелений колір світлофора, оскільки це спростовується вищенаведеним.
       При цьому апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, що, хоча орган Національної поліції інкримінував ОСОБА_1 проїзд перехрестя на заборонний червоний, а не жовтий сигнал світлофора, однак суд правильно прийшов до переконання, що така неточність не спростовує вини ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки обидва ці сигнали світлофора забороняють рух транспортних засобів. 
       Також апеляційний суд зауважує, що зміна одного із пунктів Правил дорожнього руху, який інкримінувався ОСОБА_1 , не впливає на доведеність вини останньої в порушенні ПДР, наслідком якого є ДТП, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.
       Виходячи з обставин, за яких відбулася дорожньо-транспортна пригода, вважаю, що недотримання ОСОБА_1 вищенаведених вимог Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з виникнення ДТП, що й було встановлено судом першої інстанції.
       Також, як вбачається із оскаржуваної постанови, суд першої інстанції прийняв до уваги висновок експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи №952/2322 від 24.10.2023 та надав свою оцінку правомірності діям водія ОСОБА_2 .
       Щодо цих обставин, то суд апеляційної інстанції погоджується із доводами апеляційної скарги на предмет того, що місцевий суд не вправі надавати оцінку правомірності дій іншого учасника ДТП стосовно якого протокол про адміністративне правопорушення не складався і не був предметом розгляду суду першої інстанції, та вважає їх слушними. Таку правову оцінку на предмет наявності чи відсутності в діях учасника ДТП ознак порушень Правил дорожнього руху України може бути надано судом лише за умови розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеному відносно такої особи.
Разом з тим, такий висновок суду не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 стосовно наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та не є підставною для скасування постанови суду першої інстанції, як про це просить сторона захисту у своїй апеляційній скарзі.
       Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними з позицією сторони захисту під час розгляду судом першої інстанції, які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.
       Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відповідає положенням ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.
       З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2023 р. відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

       Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Бронецького Н.В. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП — без змін. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя