УХВАЛА
 
13 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 686/9845/16-ц
провадження № 61-15932ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної казначейської служби України в особі управління державної казначейської служби України у Голосіївському районі 
м. Києва про відшкодування шкоди, завданої протиправною бездіяльністю органів державної влади,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Держави Україна в особі Голосіївського відділу державної виконавчої служби 
у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Голосіївський ВДВС у м. Києві), Державної казначейської служби України (далі - ДКС України) в особі управління державної казначейської служби України 
у Голосіївському районі м. Києва (далі - УДКСУ у Голосіївському районі м. Києва), 
в якому просив суд стягнути з держави в особі ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві та ДКС України спричинену йому шкоду в розмірі, що складається з нестягненої індексованої зарплати 1 502 516,36 грн, моральної шкоди 37 742,64 грн, втраченої вигоди 191 165,25 грн.
 
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 вересня 
2023 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Голосіївського РВДВС у м. Києві, ДКС України в особі УДКСУ у Голосіївському районі м. Києва про відшкодування шкоди, завданої протиправною бездіяльністю органів державної влади відмовлено.
 
07 листопада 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення суду другої інстанції (надійшла до суду 09 листопада 2023 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
До касаційної скарги подано клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.
Клопотання обґрунтовано тим, що суд апеляційної інстанції не направляв заявнику копії оскаржуваної постанови, а з текстом постанови він зміг ознайомитися лише      28 жовтня 2023 року на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.
На підтвердження клопотання заявник надав копію листа Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року стосовно того, що суд апеляційної інстанції не має змоги надати копію оскаржуваної постанови, оскільки матеріали справи вже передані до суду першої інстанції. Також ОСОБА_1 надав копію його заяви про видачу копії постанови Київського апеляційного суду датовану 18 жовтня 2023 року.
Дослідивши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги слід відмовити, 
а касаційну скаргу залишити без руху з огляду на таке.
З тексту постанови Київського апеляційного суду встановлено, що в судовому засіданні 06 вересня 2023 року (дата ухвалення постанови у справі) у режимі відеоконференції був присутній ОСОБА_1 .
Отже, заявнику було достеменно відомо, що 06 вересня 2023 року Київським апеляційним судом було оголошено вступну та резолютивну частину постанови.
У тексті постанови Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року зазначено, що повний текст постанови виготовлено 08 вересня 2023 року. Таким чином, строк на касаційне оскарження закінчився 09 жовтня 2023 року (понеділок). 
Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року була зареєстрована та оприлюднена 
у системі 12 вересня 2023 року. 
Враховуючи вищевикладене, заявнику та її представнику необхідно надати належні докази поважності пропуску строку подачі касаційної скарги.
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні  в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі 
у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Оскільки належних доказів порушень апеляційним судом порядку направлення копій постанови учасникам справи (заявнику) заявник не надав, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідних доказів.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне. 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного 
у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції 
в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
Так, у касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги 
з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Касаційна скарга також залишається без руху на підставі пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України, оскільки заявник у касаційній скарзі просить скасувати рішення суду другої інстанції.
Відповідно до вимог ЦПК України заявнику необхідно конкретно вказати, які саме судові рішення, яких судів та від якої дати оскаржуються.
Також, заявнику необхідно повідомити Верховний Суд, чи оскаржує він рішення суду першої інстанції, зважаючи на те, що оскаржуваною заявником постановою апеляційного суду рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку подачі касаційної скарги відмовити.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць