ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року	Львів	Справа № 346/1558/23 пров. № А/857/10621/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.
за участі секретаря судового засідання:           Скрутень Х.Б. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2023 року про залишення позову без розгляду (суддя – Яремин М.П., час ухвалення – не зазначено, місце ухвалення – м.Коломия, дата складання повного тексту – не зазначено), 
в адміністративній справі №346/1558/23 за позовом ОСОБА_1 до Відділу муніципальної інспекції Коломийської міської ради Івано-Франківської області, 
про скасування постанови та закриття провадження у справі,    

                                                              встановив: 

У березні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Відділу муніципальної інспекції Коломийської міської ради Івано-Франківської області, в якому просила: 1) скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії КМ №0029731 від 20.03.2023, винесену інспектором з паркування відділу муніципальної поліції Коломийської міської ради про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП; 2) провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити. 
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.04.2023 року відкрито провадження у справі за цим адміністративним позовом. 
Відповідач позов не визнав та подав відзив на позову заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.05.2023 року позов ОСОБА_1 до Відділу муніципальної інспекції Коломийської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, залишено без розгляду, на підставі п.4 ч.1 ст.240 КАС України. 
З цією ухвалою суду першої інстанції від 31.05.2023 року не погодилась позивач, від імені якої представник оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а тому є незаконною та необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що висновок суду про неповажність причин неявки представника позивача у судові засідання через те, що він мав можливість бути присутнім дистанційно, вважає хибним, адже таке представництво порушило б право позивача на якісну правову допомогу, тобто обмежило його конституційне право визначене в ст.59 Основного закону. Звертає увагу на те, що справа не знаходилася на стадії підготовчого судового слухання, а перебувала на розгляді, за результатами якого повинно ухвалюватися рішення, в цей же час, дистанційне представництво (на відмінно від фізичного) не може у повній мірі забезпечити якісний захист прав позивача. Вказує апелянт, що він як представник позивача, завчасно повідомив суд про те, що не має можливості прибути у судове засідання, посилаючись при цьому на поважні причини, з огляду на що суд безпідставно залишив позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду. Вважає скаржник, що у даній справі його та позивача неявка сама по собі не перешкоджала розгляду справи по суті, оскільки в матеріалах справи наявна позовна заява із обширним обґрунтуванням позову, а також до неї долучені додатки із всіма наявними у позивача доказами, на підтвердження обставин, викладених у позові, в цей же час присутня також і заява відповідача про розгляд справи без його участі. До того ж, матеріали справи не містять письмового або у вигляді протокольної ухвали судового рішення, прийнятого за наслідками розгляду судових засідань 19.04.2023, 11.05.2023, 31.05.2023, а отже процесуальними рішеннями суду не встановлено неявки позивача/представника позивача до суду в зазначені дні. За таких обставин висновок суду першої інстанції щодо повторної неявки позивача та представника позивача в судове засідання 19.04.2023, 11.05.2023, 31.05.2023 без поважних причин вважає необґрунтованим. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 31.05.2023 року, справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду. 
Відповідача подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтована та відповідає чинному законодавству. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишивши оскаржену ухвалу суду без змін. 

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, жодних заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи не подавали, хоча належним чином усі були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи. 
Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін (їх представників). 
Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги позивача (представника), перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Судом встановлено, що предметом спору у розглядуваній адміністративній справі являється правомірність постанови серії КМ №0029731 від 20.03.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, винесеної інспектором з паркування відділу муніципальної поліції Коломийської міської ради (а.с. 15). 
Залишаючи без розгляду позовну заяву на підставі п.4 ч.1 ст.240 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та її представник неодноразово не з`являлись до суду для розгляду цієї справи, зокрема, позивач в судові засіданні на 19.04.2023 року, 11.05.2023року та 31.05.2023 року, а її представник - у судові засідання, призначені на 11.05.2023 року та 31.05.2023 року. В цей же час, до суду від позивача та її представника не надходило заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, а тому, з урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що неявка позивача та її представника перешкоджає розгляду справи, оскільки позбавляє суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору. 
Такі висновки суду першої інстанції, на думку суду апеляційної інстанції, відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи. 
Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист. 
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення  зацікавленої особи з позовом до суду. 
У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах. 
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду адміністративної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. 
Правові підстави для залишення адміністративного позову без розгляду визначені, зокрема, у ст.ст. 205, 240 КАС України. 
Так, відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
Згідно з частино п`ятою цієї ж статті, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. 
Згідно з п.4 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що положення ч.5 ст.205 КАС України встановлює правові наслідки повторного неприбуття позивача у судове засідання, а п.4 ч.1 ст.240 КАС України - правові наслідки неприбуття у підготовче засідання чи у судове засідання. 
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених ч.5 ст.205, п.4 ч.1 ст.240 КАС України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов: а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання; б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності; в) неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки; г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача; ґ) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів. 
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції ухвалою від 10.04.2023 призначив судове засідання на 19.04.2023 року з викликом сторін. 
Згідно протоколу судового засідання №1451458 від 19.04.2023 Коломийський міськрайонний суд розпочав розгляд вказаної справи у відсутності ОСОБА_1 .. Згідно цього ж протоколу розгляд справи було відкладено на 11.05.2023 року. 
Наявною у матеріалах справи розпискою підтверджується, що представник позивача адвокат Романенчук А.В. повідомлений, що розгляд справи №346/1558/23 відбудеться 11.05.2023 (а.с. 47). 
У подальшому, адвокат Романенчук А.В. 11.05.2023 року електронною поштою надіслав до суду письмове клопотання про відкладення розгляду вказаної справи у зв`язку з його хворобою, підтверджуючі документи зобов`язувався надати в наступному судовому засіданні. Просив перенести розгляд справи, призначений на 15:00 год. 11.05.2023 року, на будь-яку іншу дату та час (а.с. 68). 
Згідно протоколу судового засідання №1517032 від 11.05.2023 в судове засідання не з`явився ні позивач, ні представник позивача. Суд ухвалив відкласти судове засідання на 31.05.2023 року (а.с. 70). 
31.05.2023 року адвокатом Романенчуком А.В. 11.05.2023 року подано до суду письмове клопотання про відкладення розгляду вказаної справи у зв`язку з хворобою його сина, підтверджуючі документи зобов`язувався надати в наступному судовому засіданні. Просив визнати причину неявки в судове засідання поважною та перенести розгляд справи, призначений на 15:30 год. 31.05.2023 року, на будь-яку іншу дату та час (а.с. 75). 
В судове засідання, призначене на 31.05.2023 року, позивач та його представник повторно не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується даними особистої розписки представника позивача, а також довідками про доставку SMS-повідомлення та електронного документу до електронного кабінету учасника справи. 
Отже, судовим розглядом підтверджується, що позивач та його представник неодноразово не з`являлись до суду для розгляду цієї справи, зокрема, в судові засіданні на 11.05.2023 року та 31.05.2023 року. 
До суду першої інстанції від позивача та її представника не надходило заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, а тому правильно вважав суд першої інстанції, що неявка позивача/представника позивача перешкоджає розгляду справи, оскільки позбавляє суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору. 
Водночас, в матеріалах справи є наявною заява представника відповідача від 31.05.2023 року про залишення позовної заяви без розгляду (а.с. 76). 
Як вже було вказано вище, підставою для залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду стало те, що позивач та її представник неодноразово не з`являлись до суду для розгляду цієї справи, зокрема, у судові засідання, призначені на 11.05.2023 року та 31.05.2023 року. В цей же час, до суду від позивача та її представника не надходило заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. 
Відповідно до положень КАС України, учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (частина перша статті 42, частина перша статті 46 КАС України). 
У розумінні КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. 
Згідно з ч.1 ст.44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Будучи ініціатором судового розгляду справи позивач в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи, дотримання процесуальних строків. 
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що поважність причин для неприбуття у судові засідання на 11.05.2023 і 31.05.2023, на які посилається представник позивача, зокрема, його хвороба та хвороба сина, не підтверджені жодними доказами і являються необгрунтованими, оскільки ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції по даний час, не надано жодних доказів про поважність неявки позивача чи його представника в судові засідання, призначені до розгляду на 11.05.2023 року і 31.05.2023 року. 
Колегія суддів приймає до уваги і те, що при відкладенні розгляду справи судом першої інстанції було попереджено позивача та її представника про наслідки неявки у судове засідання. 
З урахуванням встановленого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з огляду на повторне неприбуття позивача/представника позивача у судове засідання без поважних причин та неподання ним(и) заяв про розгляд справи за його (її, їх) відсутності, підлягає застосуванню правовий наслідок про залишення адміністративного позову без розгляду. 
Отже, доводи апелянта про неправомірність прийнятої ухвали суду від 31.05.2023 року являються безпідставними і висновків суду не спростовують. 
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, ухвалу суду винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржена ухвала суду скасуванню не підлягає. 
Колегія суддів враховує, що вказана справа віднесена до окремої категорії термінових адміністративних справ, особливості провадження якої визначені ст.286 КАС України. У той же час ч.3 ст.272 КАС України визначено, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 272, 286, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд                                            
                                                                                                                                                                   
                                                          постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2023 року про залишення позову без розгляду в адміністративній справі №346/1558/23 за позовом ОСОБА_1 до Відділу муніципальної інспекції Коломийської міської ради Івано-Франківської області про скасування постанови та закриття провадження у справі – залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль  	
Повний текст постанови суду складено 26.10.2023 року