К И Ї В С Ь К И Й    А П Е Л Я Ц І Й Н И Й    С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

7 листопада 2023 року                                                                   місто Київ
 
справа № 761/20963/22
апеляційне провадження № 22-ц/824/13260/2023
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача - Головачова Я.В.,
 
суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,
 
за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Юзькової О.Л. від 28 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1" про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,  
 
в с т а н о в и в :
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1" (далі - КНП "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1") про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
 
Позов обґрунтований тим, що з 1992 року ОСОБА_1 працювала в КНП "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1" на посаді сестра медична палатна відділення гнійно-септичної хірургії. 
 
Наказом відповідача від 9 вересня 2022 року № 471-к позивача звільнено на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності штату.
 
Позивач вважала наказ про звільнення незаконними, оскільки вона не була завчасно повідомлена про майбутнє вивільнення, їй не було запропоновано інші вакантні посади в закладі медичної установи. 
 
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд поновити її на роботі в КНП "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1" та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення по день поновлення на роботі.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28 червня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Рішення суду мотивовано тим, що при звільненні позивача на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України відповідачем дотримано процедуру звільнення у зв`язку зі скороченням штату, а тому правові підстави для задоволення позову відсутні.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи
 
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. 
 
Скаржник зазначає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи і дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки відповідач персонально не попереджував про звільнення та не пропонував інші вакантні посади.   
 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
Поданий КНП "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1" відзив на апеляційну скаргу не приймається до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки поданий поза межами встановленого судом строку для вчинення відповідної процесуальної дії і підстав для його поновлення судом не встановлено.
 
Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання 
 
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просили її задовольнити.
 
КНП "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1" в судове засідання не з`явилося про дату, час і місце розгляду справи повідомлене належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судом установлено, що ОСОБА_1 працювала у КНП "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1" на посаді сестра медична палатна відділення гнійно-септичної хірургії. 
 
Наказом виконуючого обов`язки директора КНП "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1" ОСОБА_3 від 2 травня 2022 року № 177/6-к ОСОБА_1 надано відпустку
без збереження заробітної плати на період воєнного стану на 31 календарний день з 1 по 31 травня 2022 року (а.с. 23).
 
Дія вказаного наказу продовжена до 8 вересня 2023 року включно на підставі наказу виконуючого обов`язки директора КНП "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1" ОСОБА_3 від 31 травня 2022 року № 1785/6-к.
 
24 червня 2022 року наказом № 01-02/104 вирішено з 9 вересня 2022 року ліквідувати відділення гнійно-септичної хірургії як окремий підрозділ та ввести його в структуру новоствореного відділення загальної хірургії з ліжками для урологічних відділень (а.с. 25).
 
Згідно копії повідомлення про заплановане звільнення від 5 липня 2022 року № 01-04/674  ОСОБА_1 попереджається про наступне звільнення з посади сестра медична палатна відділення гнійно-септичної хірургії на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, яке відбудеться 9 вересня 2022 року. Одночасно запропоновано ознайомитись у відділі кадрів з наказом про звільнення працівників від 4 липня 2022 року № 01-02/110, а також наявними на підприємстві вільними вакансіями (а.с. 34-35).
 
Наказом виконуючого обов`язки директора КНП "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1" ОСОБА_3 від 9 вересня 2022 року № 471-к ОСОБА_1 звільнено з посади сестра медична палатна відділення гнійно-септичної хірургії з 9 вересня 2022 року у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників (а.с.39).    
 
Позиція суду апеляційної інстанції
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
 
Статтею 43 Конституції України гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
 
Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
 
Відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим органом лише у випадках зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
 
Зі змісту наведеної норми убачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, зокрема: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників.
 
Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.
 
Положеннями частини 2 статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
 
Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.
 
Судом установлено, що 6 липня 2022 року ОСОБА_1 за місцем її реєстрації направлялося повідомлення про майбутнє вивільнення, підтвердженням чого є копія квитанції про відправку та опису вкладення (а.с.36-38).
 
Разом з тим, поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що жодних доказів отримання цього повідомлення матеріали справи не містять. Наведене свідчить, що КНП "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1" не було персонально попереджено ОСОБА_1 про майбутнє звільнення, не запропоновану іншої вакантної посади в організації, що є порушенням частини 2 статті 40, 49-2 КЗпП України. 
 
Таким чином, наказ КНП "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1" від 9 вересня 2022 року № 471-к про звільнення ОСОБА_1 є незаконним, внаслідок чого позивач підлягає поновленню на роботі.
 
Відповідно до частин 1, 3 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі, орган який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. 
 
Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядку) нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного)
заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
 
Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
 
Відповідно до пункту 3 Порядку, при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт. Згідно з пунктом 4 цього Порядку при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються: одноразові виплати (компенсація невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).
 
Так, з копії розрахункового листа ОСОБА_1 з січня 2022 року по вересень 2022 року убачається, що останні два фактично відпрацьовані місяці перед звільненням були січень - лютий 2022 року, оскільки березень та квітень оплачувалися неповністю у зв`язку із простоєм на підприємстві, тому для розрахунку середньої заробітної плати береться саме січень-лютий 2022 року.
 
У січні 2022 року позивачу була нарахована заробітна плата в розмірі 18 232 грн. 55 коп., у лютому - 22 585 грн. 97 коп. 
 
При обчисленні середньоденної заробітної плати суд не враховує матеріальну допомогу, яка нараховувалась ОСОБА_1 по 4 000 грн. щомісячно.  
 
Отже, середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за два місяці (січень - лютий 2022 року) на число робочих днів і становить 841 грн. 50 коп. (32 818 грн. 52 коп. / 39).
 
Час вимушеного прогулу з наступного дня після звільнення (10 вересня 2021 року) по день поновлення на роботі (7 листопада 2023 року) становить 299 робочих днів, середній заробіток за час вимушеного - 251 608 грн. 50 коп. (841,50 грн. х 299 днів).
 
Таким чином, з КНП "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1" на користь ОСОБА_1 внаслідок незаконного звільнення підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 251 608 грн. 50 коп.
 
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .
 
Відповідно до частин 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані
з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позову, з КНП "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1" на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 516 грн. 
 
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
                
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 червня 2023 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
 
Позов ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1" про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 на роботі в комунальному некомерційному підприємстві "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1" на посаді палатної медсестри з 10 вересня 2022. 
 
Стягнути з комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 вересня 2022 року по 7 листопада 2023 року в сумі   251 608 грн. 50 коп.
 
Стягнути з комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1" на користь держави судовий збір в розмірі 2516 грн. 
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                      

 
 
Судді: