УХВАЛА
 
14 грудня 2023 року                                                 
м. Київ
 
справа № 344/16968/16
провадження № 61-14583ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 січня 2019 року, постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року, ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 липня 2023 року 
та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року 
у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд 
за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно 
та скасування державної реєстрації права власності, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
08 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся 
до Верховного Суду із касаційною скаргою.
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, зокрема запропоновано надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, разом з її копіями, відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, у якій конкретизувати дату рішення судів попередніх інстанцій, які він просить переглянути у касаційному порядку та за їх переглядом справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
21 листопада 2023 року на адресу Верховного Суду надійшла уточнена редакція касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 січня 2019 року, постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року, ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 липня 2023 року та постанову 
Івано-Франківського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у справі 
за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно 
та скасування державної реєстрації права власності.
 
Уточнена редакція касаційної скарги підлягає залишенню без руху, виходячи 
з наступного.
 
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, 
а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
За положенням частини другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, 
в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права 
чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (положення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України).
 
Разом із тим, у поданій уточненій редакції касаційної скарги заявником 
не зазначено в чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, 
не обґрунтовано в чому саме полягає незаконність оскаржених судових рішень, 
не зазначено яку саме норму (закон) суд застосував неправильно, як її слід було 
б застосувати до спірних правовідносин і як це вплинуло на вирішення питання 
про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 січня 2019 року.
 
За загальним правилом, скаржник повинен чітко зазначити спосіб захисту, якого він вимагає, та яке право він вважає порушеним, невизнаним чи оспорюваним, чітко вказати ким порушені його права та в чому полягає порушення.
 
З огляду на те, що уточнена редакція касаційної скарги обмежується фактично незгодою заявника із рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 січня 2019 року та постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року, не містить посилання на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права 
та порушення норм процесуального права, касаційну скаргу слід залишити 
без руху.
 
Крім того, вимоги прохальної частини уточненої редакції касаційної скарги 
не відповідають положенню статті 409 ЦПК України, оскільки не містить конкретизації наслідків розгляду уточненої редакції касаційної скарги.
 
Відповідно до статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково 
і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема 
за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині 
або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; скасувати судові рішення суду першої 
та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі 
чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
 
За таких обставин заявнику необхідно уточнити вимоги прохальної частини уточненої редакції касаційної скарги, привести їх у відповідність до положень статті 409 ЦПК України. 
 
Таким чином, заявнику необхідно надати уточнену касаційну скаргу, разом 
з її копіями,  відповідно до кількості інших учасників справи, у якій зазначити підстави касаційного оскарження судових рішень, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, та уточнити вимоги прохальної частини уточненої редакції касаційної скарги, привести їх у відповідність до положень статті 409 ЦПК України.
 
За частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
 
Керуючись частиною 2 статті 127 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    В. В. Сердюк