УХВАЛА

08 листопада 2023 року 
м. Київ
справа №320/5843/23
адміністративне провадження №П/990/284/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
14 березня 2023 року до Київського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 .ІНФОРМАЦІЯ_1) до таких відповідачів: Президент України Зеленський Володимир Олександрович , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .
У позовній заяві були заявлені такі вимоги: провести суд у громадському провадженні; відкрити кримінальну справу та притягнути до кримінальної відповідальності за фактом державної зради «Стаття 111.1 КК України» та за фактом геноциду за «Стаття КК України 442.1 Геноцид» осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 за здачу Криму Росії - це зрада та геноцид; відкрити кримінальну справу та притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за фактом державної зради «Стаття 111.1 КК України» (не вніс до Верховної Ради України подання про оголошення стану «ВІЙНА» на підставі Конституції України «Стаття 106. пункт 19») агресії на територію України та захоплення Криму, Луганської та Донецької областей, за фактом збройної агресії проти України); відкрити кримінальну справу та притягнути до кримінальної відповідальності після закінчення президентського терміну Зеленського Володимира Олександровича за фактом державної зради «Стаття 111.1 КК України» (після вступу на посаду президента не вніс до Верховної Ради України подання про оголошення стану «ВІЙНА» на підставі Конституції України «Стаття 106. пункт 19» після агресії на територію України та захоплення Криму, Луганської та Донецької областей. Внаслідок халатного виконання службових обов`язків почалися військові дії 24 лютого 2022 року з великою кількістю людських жертв - це 100% його вина; зобов`язати Президента України Зеленського Володимира Олександровича якнайшвидше внести до Верховної Ради України подання про оголошення стану «ВІЙНА» на підставі Конституції України: «Стаття 106. пункт 19» за фактом збройної агресії проти України з боку Росії та республіки Білорусь; на підставі Конституції України: Стаття 2, суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. В унітарній державі не допускаються автономії та республіки. Просив суд зобов`язати Президента України Зеленського Володимира Олександровича якнайшвидше ліквідувати Кримську автономію. Крим - рівноправна область держави Україна, Севастополь - рівноправне місто держави Україна. Крим увійшов в Україну як область, а не як автономія; довести до Президента України Зеленського В.О. те, що він знає як закінчити війну за лічені дні і готовий взяти на себе відповідальність за виконання обіцяного.
Позовну заяву направлено засобами поштового зв`язку 28 лютого 2023 року.
20 березня 2023 року Київський окружний адміністративний суд постановив ухвалу, якою відмовив у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про зобов`язання вчинити дії. За змістом цієї ухвали суд відмовив у відкритті провадження у справі в частині вимог про: відкриття кримінальної справи та притягнення до кримінальної відповідальності за фактами державної зради - ст.111-1 КК України та геноциду, ст.442-1 КК України наступних осіб за здачу АР Крим - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також відкриття кримінальної справи та притягнення до кримінальної відповідальності за фактом державної зради - ст.111-1 КК України відносно ОСОБА_3 (невнесення до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни на підставі п.19 ст.106 Конституції України у зв`язку з агресією на території АРК та захоплення Криму, Луганської та Донецької областей), а також порушення кримінальної справу та притягнення до кримінальної відповідальності після закінчення президентського терміну Зеленського В.О. за фактом державної зради - ст.111-1 КК України (після вступу на посаду президента не вніс до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни на підставі п.19 ст.106 Конституції України після агресії на територію України та захоплення Криму, Луганської та Донецької областей), що відбулось внаслідок халатного виконання службових обов`язків президента.
Цього ж дня Київський окружний адміністративний суд постановив ухвалу, якою адміністративну справу № 320/5843/23 за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича - передав за підсудністю до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. За змістом цієї ухвали суд передав за підсудністю справу в частині вимог про: зобов`язання якнайшвидше внести до ВРУ подання про оголошення стану "війна" на підставі п.19 ст.106 Конституції України за фактом збройної агресії проти України з боку Росії та Республіки Білорусь; зобов`язання Президента України Зеленського В. О. якнайшвидше ліквідувати Кримську автономію; довести до відома Президента України певні відомості.
Оскільки обидві ухвали Київського окружного адміністративного суду набрали законної сили, справа була скерована і 02 листопада 2023 року надійшла до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Перевіривши матеріали позовної заяви в частині, що надійшла за підсудністю до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, встановлено, що її подано з порушенням норм статей 160, 161 КАС України.
Так, частиною першою статті 160 КАС України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Частиною п`ятою наведеної статті визначені вимоги, яким повинна відповідати позовна заява. Зокрема, в ній зазначаються: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
1. Ознайомившись зі змістом позовної заяви, суд позбавлений можливості встановити, на захист яких саме суб`єктивних прав позивача її подано. Посилаючись на те, що в порушення вимог Конституції України Президент не оголосив стан війни, позивач зазначає, що метою звернення до суду є припинення війни за лічені дні, щоб Україна вийшла з війни без боргів, зробити рівень життя в Україні як у Нідерландах.
Однак, зазначена позивачем мета звернення до суду з цим позовом суперечить його обґрунтуванню. Неможливо встановити і взаємозв`язок доводів позовної заяви з її вимогами.
Зокрема, однією із вимог є вирішення питання автономії Криму, яке не містить взаємозв`язку із питанням оголошення війни/агресії з боку росії і Білорусі/передачею Криму росії.
Більш того, згідно з частиною першою статті 266 КАС України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат; 5) законності бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.
Частиною четвертою цієї статті встановлено, що Верховний Суд за наслідками розгляду адміністративних справ, визначених частиною другою цієї статті, може: 1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправним та нечинним повністю або в окремій його частині; 2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправними, зобов`язати Верховну Раду України, Президента України, Кабінет Міністрів України, Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України вчинити певні дії; 3) застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 245 цього Кодексу.
Однак, серед вимог позивача, переданих за підсудністю до Касаційного адміністративного суду, відсутні вимоги щодо визнання протиправними та нечинним повністю або частково відповідного акта Президента України, визнання протиправними його дій або бездіяльності.
Позовна заява потребує уточнень, виходячи з того, що Київський окружний адміністративний суд в частині позовних вимог у відкритті провадження у справі відмовив, а зміст усіх позовних вимог не дозволяє виокремити, які саме вимоги є самостійними, а які - похідними.
У межах переданих на розгляд Касаційного адміністративного суду позовних вимог неможливо встановити, чи є вони способом захисту порушених прав, тобто, чи є вони похідними від вимог про порушення кримінальних справ (у відкритті провадження за якими відмовлено), чи є самостійними.
Варто зазначити й те, що за змістом частини четвертої статті 22 КАС України Верховний Суд як суд першої інстанції має повноваження щодо розгляду чітко визначеної категорії адміністративних справ, серед яких немає спорів з фізичними особами (згідно з переліком відповідачів, зазначених у позовній заяві, окрім Президента України зазначені прізвища інших осіб без посилання на їх статус).
Крім того, за змістом пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України у разі подання позову до декількох відповідачів у позовній заяві має бути зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.
Частиною п`ятою статті 172 КАС України встановлено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.
Враховуючи, що у відкритті провадження в частині позовних вимог було відмовлено, а зі змісту позовної заяви і заявлених вимог в частині, що була передана на розгляд за підсудністю до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, неможливо встановити дійсний предмет спору, який би узгоджувався з обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, суд вважає, що позивачеві слід подати уточнену позовну заяву, у якій уточнити склад учасників справи, предмет спору, зміст позовних вимог, їх відповідне правове обґрунтування і викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо кожного із зазначених ним відповідачів. Виклад обґрунтування має узгоджуватися з вимогами і визначеним переліком учасників справи, а вимоги - з повноваженнями Верховного Суду, якому як суду першої інстанції підсудні спори чітко визначеної категорії адміністративних справ.
2. Всупереч пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
3. Відповідно до частин першої і третьої статті 161 КАС України (в редакції, чинній на час подання позовної заяви - 28 лютого 2023 року) до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. До позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У порушення зазначених вимог позивач не надав ані копій позовної заяви відповідно до кількості учасників справи, ані документа про сплату судового збору. Не повідомив позивач і про наявність підстав для звільнення його від сплати судового збору, відповідних документів також не подав.
Частиною другою статті 169 КАС України встановлено, що якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Враховуючи попередні мотиви суду про необхідність подання позивачем уточненої позовної заяви з уточненням складу учасників справи, предмета спору і змісту позовних вимог, суд позбавлений можливості зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити позивачу.
Водночас суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві вимоги закону, яким керується суд при визначенні суми судового збору, яка підлягає сплаті за подання позовної заяви.
Так, згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Частиною першою статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2684 гривні.
Згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Таким чином, у залежності від уточнення позовних вимог, позивач має надати докази сплати судового збору в сумі 1073,60 грн (2684 грн х 0,4) за кожну вимогу немайнового характеру. Водночас позивач також має врахувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.
Частиною першою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених КАС України, таку позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачеві десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення виявлених недоліків шляхом: 1) уточнення предмета спору, кола учасників справи, змісту позовних вимог, відповідного їх правового обґрунтування і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до кожного з відповідачів; 2) зазначити власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; 3) надати копії позовної заяви, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи; 4) надати документ про сплату судового збору у розмірі, встановленому Законом № 3674-VI, а у випадку наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, слід повідомити про такі і надати належним чином оформлений документ (його копію), підтверджуючий такі підстави.
Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.
Надати позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків в порядку, визначеному цією ухвалою суду.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі якщо недоліки позовної заяви не буде усунуто в зазначений строк, позовна заява повертається позивачеві.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           М.М. Гімон