ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року 
м. Київ
справа №826/15747/17
адміністративне провадження № К/9901/13833/19  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючий - суддя Стародуб О.П.,
судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М., 
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Київської міської ради на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 (судді - Горяйнов А.М., Аліменко В.О., Файдюк В.В.)
у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання неправомірними дій
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати неправомірними дії Київської міської ради в частині винесення повторних незаконних рішень від 20.04.2017.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач покликалась на те, що відповідачем протиправно приймаються повторні рішення про відмову у наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки через негативні висновки Департаменту містобудування КМДА, оскільки такі висновки скасовані рішеннями судів.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 18.09.2017 позивач звернулась до Київської міської ради із зверненням щодо відведення їй та її родині ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) земельної ділянки у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 .
Рішеннями Київської міської ради від 20.04.2017 №186/2407, №186/2408 та №186/2409 відмовлено у наданні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 з посиланням на те, що заявлена ініціатива не відповідає містобудівній документації, а саме: земельна ділянка належить до території багатоповерхової житлової забудови (висновки Департаменту містобудування та архітектури від 25.09.2014 року № 9337/0/12/27-14, від 16.09.2015 № 9036/0/12/27-14 та від 26.02.2015 року № 1645/0/12/27-15).
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 18.09.2017 звернулися до Київського міського голови із заявою про направлення копії рішень Київської міської ради, прийнятих за результатами розгляду проектів ПР-12780 від 07.02.2017 року, ПР-12786 від 09.02.2017 та ПР-12787 від 09.02.2017 року.
Листом від 29.09.2017 року №225-СК-3372 відповідач надіслав копії рішень від 20.04.2017 року №186/2407, №186/2408 та №186/2409, якими ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо винесення повторних незаконних рішень, позивач звернувся до суду.
ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.07.2018 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що міська рада має змогу внести на розгляд сесії підготовлений Департаментом земельних ресурсів проект рішення Київської міської ради про надання (чи відмову у наданні) дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що повноваження щодо розгляду заяв про надання безоплатно у власність земельних ділянок та виготовлення проектів рішень належать Департаменту земельних ресурсів, який є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Також суд першої інстанції виходив з того, що надсилаючи позивачу листа від 29.09.2017 відповідач не приймав жодних повторних рішень відносно відмови у наданні дозволу останньому на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 рішення суду першої інстанції скасовано, постановлено рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради від 20.04.2018 №186/2408 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд».
Зобов`язано Київську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених у цій постанові.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що розгляд клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є виключною компетенцією Київської міської ради, а не Департаменту земельних ресурсів.
Також суд апеляційної інстанції виходив з того, що рішенням суду у справі №826/7879/16 визнано неправомірним негативний висновок Департаменту містобудування та архітектури від 16.09.2014 №9036/0/12/27-14, який став єдиною підставою для прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Суд дійшов висновку про необхідність захисту права позивача шляхом визнання протиправним і скасувати рішення Київської міської ради про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з урахуванням висновків суду.
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обґрунтування касаційної скарги відповідач покликається на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Зокрема, покликається на те, що повноваження щодо розгляду заяв про надання безоплатно у власність земельних ділянок та виготовлення проектів рішень належать Департаменту земельних ресурсів, який є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради.
Також покликається на те, що адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень не може втручатись в дискрецію суб?єкта владних повноважень.
Просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і постановити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
У відзиві на касаційну скаргу позивач просить відмовити у її задоволенні.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до частини 1, пункту "в" частини 3 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх в користування, при цьому безоплатна передача земельних ділянок у власність громадянам здійснюється в тому числі і у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом, яка проводиться один раз по кожному виду використання.
Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до частини 7 цієї статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відповідно до частини 1 статті 122 ЗК України, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР), виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.
Відповідно до частини 1-2 статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.
За змістом наведених норм вирішення питання з приводу відведення у власність земельних ділянок із земель комунальної власності здійснюється у порядку та спосіб, що визначені статтею 118 ЗК України, а отже органом, який згідно статті 122 ЗК України, уповноважений розглядати клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у випадку спірних правовідносин, є Київміськрада і вирішення даного питання у відповідності з положеннями статей 26, 43 та 59 Закону №280/97-ВР повинно відбуватись виключно на пленарних засіданнях цієї ради шляхом прийняття відповідного рішення.
Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у постановах від 30.11.2020 у справі №1140/2559/18 та від 24.06.2020 по справі №555/872/17, від 04.02.2021 у справі №826/324/17.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що звернення позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у встановленому порядку не розглянуте, рішення за наслідками його розгляду уповноваженим суб?єктом не прийняте.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку, щодо протиправності бездіяльності відповідача та постановив рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Враховуючи сформовані висновки Верховного Суду щодо органу, уповноваженого розглядати клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, доводи відповідача про те, що повноваження щодо розгляду таких клопотань належать Департаменту земельних ресурсів, є безпідставними.
Також безпідставним є покликання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що суд апеляційної інстанції втрутився у його дискреційні повноваження, оскільки суд апеляційної інстанції не зобов?язував відповідача прийняти конкретне рішення, а постановив рішення про зобов?язання відповідача повторно розглянути звернення позивача.
За правилами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
За наслідками касаційного перегляду в межах доводів касаційної скраги не встановлено порушень норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень, відтак Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів - без змін.
Керуючись статтями 343, 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
постановив:
Касаційну скаргу Київської міської ради залишити без задоволення.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб
В.М. Кравчук
А.А. Єзеров