ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 915/480/22	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Савицького Я.Ф.,
          суддів: Колоколова С.І.,
                                                          Поліщук Л.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Березанської селищної ради
на рішення Господарського суду Миколаївської області
від 04 липня 2023 року (повний текст складено 04.07.2023)
по справі № 915/480/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Україна"
до відповідача: Березанської селищної ради
про: стягнення 270 489,09 грн., -

суддя суду першої інстанції: Коваль С.М.
місце винесення рішення: м. Миколаїв, вулиця Фалєєвська, 14, Господарський суд Миколаївської області
                                        В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Газапостачальна компанія “Нафтогаз України» (далі – позивач, ГК «НАК «Нафтогаз України») звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Березанської селищної ради (далі – відповідач), в якому просило стягнути з  відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 270 489,29 грн., з яких 197  441,52 грн. - основний борг, 29 156,43 грн. - пені, 3 927,19 грн. - 3% річних та 29 964,15 грн. – інфляційні втрати.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» (далі – Договір) щодо своєчасної оплати за отриманий газ.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 04.07.2023 у справі №915/480/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" задоволені повністю. 
В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що відповідач є бюджетною організацією і у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником, відповідача з 01 листопада2021 року автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» ГК «НАК «Нафтогаз України», і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем. Проте, відповідач, у порушення умов договору, не розрахувався за поставлений газ, у зв`язку із чим місцевим господарським судом визнано обґрунтованими заявлені позовні вимоги.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Березанська селищна рада через суд першої інстанції звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.07.2023 у справі №915/480/22 та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач наполягає на тому, що у нього існують договірні відносини з ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ» на постачання природного газу, про що свідчить укладений між сторонами договір від 03.12.2021 №13-1299/21-БО-Т. 
Таким чином, оскільки з грудня 2022 у Березанської селищної ради був наявним постачальник природного газу, відповідно до Договору з ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ», позивач не мав підстав вважати, що постачання природного газу відповідачу, як споживачу, в зазначений період міг здійснювати постачальник «останньої надії», з огляду на приписи абз.3 п.7-1 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок природного газу».
Відповідач зазначає, що йому не було відомо про наявність Договору постачання природного газу постачальником “останньої надії”, зважаючи нате, що ані Закон України «Про ринок природного газу» (ст. 13 ч. 2), ані «Правила постачання природного газу», затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 (зі мінами) не передбачають обов`язку споживача здійснювати (періодично чи постійно) моніторинг Реєстру споживачів постачальника природного газу, аби дізнатися хто саме з постачальників здійснює фактичне постачання газу впродовж певного періоду часу.
Разом з цим, апелянт вказує, що саме неправомірні дії ГК «НАК «Нафтогаз України», які виявилися у несвоєчасному внесені до інформаційної платформи Оператора ГТС, даних про те, що відповідач станом на 03 грудня 2022 має іншого постачальника газу, призвели до продовження постачання позивачем газу, як між постачальником «останньої надії» та споживачем, у зв`язку з чим він вважає, що в цих спірних правовідносинах він є неналежним відповідачем. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Березанської селищної ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.07.2023 у справі №915/480/22. Крім того, відповідно до даної ухвали, розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
21.08.2023 від ТОВ «ГК «Нафтогаз України» до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу Березанської селищної ради, у якому позивач не погоджується з її доводами та просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.
Апеляційний суд зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду апеляційної скарги, враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням в Україні воєнного стану, перебуванням судової колегії у щорічних відпустках, приймаючи до уваги навантаження суду, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, апеляційну скаргу відповідача на рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.07.2023 у справі №915/480/22 розглядається поза межами строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи з метою забезпечення належного судового захисту.
Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як правильно зазначено судом першої інстанції, відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 04.07.2017 №880 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України. 
Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р ТОВ "ГК "Нафтогаз України" є постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.
26.10.2021 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України №1102 від 25.10.2021, відповідно до пункту 2 якої з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2021-2022 визначено зобов`язання  Акціонерному товариству "Магістральні газопроводи України", Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторам газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 01.10.2021 бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.
Березанська селищна рада є бюджетною установою у розумінні Бюджетного кодексу України.
У відповідності до положень п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику “останньої надії” через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника “останньої надії”, за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача. Зазначена інформація надається через інформаційну платформу, за допомогою відправки повідомлення на поштову скриньку постачальника «останньої надії» в інформаційній платформі дані скриньки G_MAIL_PLR.
Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених Кодексом ГТС.
Веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень, (п. 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).
Отже, суб`єкти ринку природного газу мають право доступ до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.
Судом першої інстанції встановлено, шо у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ETC) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ЕРМ) об`єми природного газу, спожитого Відповідачем з 01.11.2021 автоматично включено до портфеля постачальника “останньої надії” - Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз України” і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених Позивачем.
Включення Березанської селищної ради до Реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу спожитого ним до портфеля постачальника "останньої надії" підтверджується:
- листом оператора ГТС від 28.09.2022 № ТОВВИХ-22-10434;
- інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника “останньої надії” від оператора ГРМ (Форма № 10); 
- відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС- кодом;
Пунктом 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, передбачено, що договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.
Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (далі - типовий договір) затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2501 від 30.09.2015, який відповідно до пункту 1.1 є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу постачальником "останньої надії".
Згідно з пунктом 1.3 Типового договору, останній є договором приєднання та вважається укладеним постачальником «останньої надії» зі споживачем з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.
Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. 
Відповідно до пункту 2.1 Договору постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.
Постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи (п. 3.1 Договору).
Пунктом 4.1 Договору визначено, що постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті.
Згідно з п. 4.2 Договору об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу .
Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо якщо сторонами це окремо обумовлено) (п. 4.3 Договору).
Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником, відповідно до пункту 4.3 цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 4.4 Договору).
Відповідно до п. 4.5 Договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
За умовами п. 5.2 Договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього Договору.
Ціна природного газу, що постачається постачальником «останньої надії», з 01.10.2021 щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №809 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 на період постачання з 01.10.2021 встановлено граничний розмір ціни природного газу для бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 гривні за 1 куб. метр з урахуванням податку на додану вартість.
Протягом листопада 2021 розрахована за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн. за 1 м3, отже у цей період застосовується гранична ціна в 16,8 грн за 1 м3.
Ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) з 01.12.2021, відповідно до умов Договору, опублікована/оприлюднена на сайті ТОВ "ГК "Нафтогаз України" за посиланням: https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price (відповідна роздруківка наявна в матеріалах справи). Ціна природного газу також підтверджується довідкою від 29.09.2022, наданою Позивачем.
Пунктом 8.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.
Договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів Постачальника, відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу Постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим договором (п. 11.1 Договору).
В п. 11.5 договору встановлено, що всі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.
За твердженням Позивача, ним направлявся Типовий договір на адресу споживача за кодом ЕІС №56XS000182W22002 - Березанської селищної ради, про що свідчить наявний у матеріалах справи  список №25.11.2021-юріки згрупованих відправлень за формою Ф.103 та фіскальним чеком (т. 1 а.с. 15-19).
Відповідно до п. 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).
Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.
Отже, Позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.
Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.
За твердженням Позивача, ним належним чином виконано взяті на себе зобов`язання з поставки природного газу відповідно до Типового договору  та за період  з 01 по 30 листопада 2021 в об`ємі 1339,90 тис.куб.м. газу, з 02 по 31 грудня 3398,86  на загальну суму 197 441,52 грн.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання п. 4.3 Договору Позивачем був сформований рахунок на оплату №1285 на суму197 441,52 грн.
В якості доказів підтвердження направлення Укрпоштою вказаного рахунку Відповідачу ТОВ "ГК "Нафтогаз України" надав список сгрупованих відправлень за формою Ф.103, де адресою споживача з та відповідним фіскальним чеком (т.1 а.с. 83-85). 
Доказів вручення поштового відправлення  Березанської селищної ради  у матеріалах справи не міститься.
Відповідач в порушення умов п. 4.4 Договору за отриманий природний газ не розрахувався, у зв`язку з чим ТОВ "ГК "Нафтогаз України" направив Березанської селищної ради вимогу про сплату заборгованості, в якій вимагав у останнього погасити борг у розмірі 197 441,52 грн. до 04.10.2022.
У зв`язку з відсутністю реагування на вимогу від відповідача ТОВ “ГК “Нафтогаз України” звернувся до господарського суду із позовом про стягнення з Управління основної заборгованості у розмірі 197 441,52 грн., а також про стягнення нарахованих на суму заборгованості пені, 3% річних та інфляційних втрат.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.
Щодо стягнення суми основної заборгованості.
Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини сторін у даній справі стосуються сфери постачання природного газу.
Згідно з частинами 1, 3 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.
Постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Згідно зі ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №2496 від 30.09.2015, постачальник «останньої надії», яким є Позивач у даній справі, здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.
Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205,633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника останньої надії та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.
Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.
Відповідно до положень пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику «останньої надії» через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії, за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. 
Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕС-код споживача або ЕС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача.
Інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу(п. 1 гл. 1 розділу 1 Кодексу ГТС).
Відповідно до абз. 1 п.2 гл. 5 розділу IV Кодексу ГТС з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем.
Реєстрація споживача, що не є побутовим (крім споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператора газорозподільної системи), здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта у випадку, якщо діючому постачальнику було зупинено дію чи анульовано ліцензію на постачання природного газу(абз.10 п.2 гл. 5 розділу IV Кодексу ГТС).
Дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі(абз. 14 п. 2 гл. 5 Кодексу ГТС).
Судом на підставі наявних доказів у справі встановлено факт включення Відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого Відповідачем, до портфеля постачальника «останньої надії» (Позивача у справі).
В матеріалах справи відсутні докази наявності у Відповідача іншого постачальника, аніж постачальника за договором «останньої надії».
З огляду на те, що Березанська селищна рада є бюджетною установою, а у матеріалах справи наявні докази споживання Відповідачем протягом листопада – грудня 2021 газу, що поставлявся ТОВ "ГК "Нафтогаз України", враховуючи вищенаведені обставини даної справи та приписи чинного законодавства, судова колегія зазначає, що Типовий договір, укладений між сторонами, за своїм змістом є договором поставки та є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.
Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов Типового договору з боку ТОВ "ГК "Нафтогаз України", як постачальником "останньої надії" на ринку природного газу, Управлінню було поставлено протягом листопада – грудня 2021 природний газ об`ємом 4738,76 тис. куб. м. на суму 197  441,52 грн.
Проте, у порушення умов Типового договору, Відповідач у встановлений цим Договором строк виставлений рахунок не оплатив, а тому місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з Березанської селищної ради на користь Позивача заборгованість за поставлений природний газ у розмірі 197 441,52 грн.
Щодо посилання відповідача на Договір з постачання природного газу з іншім постачальником - ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ»
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта стосовно того, що Договір поставки з ТОВ "ГК "Нафтогаз України" він не укладав, оскільки він має укладений та діючий договір на постачання природного газу з ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ», з огляду на наступне.
Згідно із пунктом 1 розділу VI Правил постачання договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник "останньої надії" зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.
Відповідно до Правил постачання діючий постачальник - постачальник природного газу, до реєстру споживачів якого включений cпоживач у відповідному періоді постачання.
Водночас, як вбачається з умов наявного у матеріалах даної справи Договору на постачання природного газу №13-1299/21-БО-Т від 03.12.2021, укладеного між Відповідачем (як споживачем) та ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ» (як постачальником), постачання природного газу за цим Договором здійснюється Постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачів Постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора.
Разом з тим, належних доказів того, що Відповідач у спірний період: листопад - грудень 2021 був включений до Реєстру споживачів Постачальника - ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ», у матеріалах справи не міститься та апелянтом також до апеляційної скарги не долучено.
З огляду на відсутність доказів включення Березанської селищної ради до Рєстру споживачів ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ», відбулось автоматичне включення Оператором ГТС до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих Відповідачем, який є бюджетною установою. Відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених Позивачем.
Схожа правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 29.05.2023 у справі №913/242/22, від 14.06.2023 у справі №904/2867/22, від 26.07.2023 у справі №913/242/22 при розгляді останнім подібних правовідносин.
Крім того, до суду не  надано відповідачем жодного акту  приймання – передачі природного газу в якості доказів фактичного постачання ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ» природного газу Березанській селищній раді.
Відповідачем не спростовано, що у спірний період він не був включений до Реєстру споживачів жодного з постачальників, не надав доказів складання належних актів прймання-передачі природного газу від інших постачальників у спірний період, а тому спожиті об`єми природного газу автоматично включені оператором газотранспортної системи до портфеля постачальника "останньої надії".
Разом з цим, Позивачем надана інформація щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма №10); витяг з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо фактичних обсягів споживання природного газу споживачем, відомості з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом (надається у вигляді принтскрину з особистого кабінету Позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).
Зазначені докази є належними, оскільки об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора ГТС та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов типового договору (пункт 4.2 Договору).
Щодо стягнення з скаржника пені, 3% річних та інфляційних втрат.
Положеннями частини 1 ст. 218 Господарського кодексу України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання, а саме невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності.
Разом з цим, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України).
Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.
Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.
Згідно з ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що під випадком ("casus") в практиці розуміються будь-які діяння, не викликані чиїмось наміром або необережністю, тобто відсутність вини порушника. Випадковою можна визнати обставину, яку не можна передбачити та попередити при застосуванні обов`язкової для боржника обачності, хоча вона могла б бути передбачена та попереджена, якщо б боржник віднісся до свого зобов`язання з більшою обачністю, ніж та, до якої він був зобов`язаний або якщо на місці боржника була б інша особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).
Згідно із ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Частинами 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Умовами п. 4.5 Типового договору визначено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
Із наведеного випливає, що пеня, 3% річних та інфляційні втрати сплачуються боржником у разі прострочення ним виконання договірного зобов`язання з його вини.
Водночас за змістом ч. 1 та 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
При цьому відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Отже, під час розгляду справ у порядку господарського судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. ІІри цьому доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Близький за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17.
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt» ). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи є вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».
Враховуючи наведене, судова колегія зазначає, що з огляду на те, що Позивач здійснив нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне розрахування Березанською селищною радою за поставлений споживачу природний газ, слід дослідити підстави невиконання боржником своїх зобов`язань за Типовим договором поставки природного газу.
У даному випадку Відповідач наполягає, що він не був поінформований про обов`язок оплати за спожитий впродовж спірного періоду природний газ саме ТОВ «ГК «Нафтогаз України».
Отже, апеляційний суд вважає, що Позивач має надати суду докази, які підтверджують належне повідомлення Березанської селищної ради щодо факту обізнаності останнього про його обов`язок з оплати поставленого Відповідачу природного газу.
Так, ТОВ “ГК “Нафтогаз України” зазначає про факт надсилання на поштовую адресу Відповідача Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», рахунку на оплату , вимоги про сплату заборгованості за спожитий природний газ непобутовим споживачем постачальнику «останньої надії» з терміном виконання до 04.10.2022 р..
На підтвердження даних відправлень Позивач надає список  згрупованих поштових відправлень (Ф.103 Рекомендовані листи) з фіскальним чеком, список  згрупованих поштових відправлень (Ф.103 Рекомендовані листи) з фіскальним чеком, список  згрупованих поштових відправлень (Ф.103А) з фіскальним чеком та описом вкладення.
Проте, дослідивши вказані документи, судова колегія оцінює їх критично, оскільки зі вказаних списків згрупованих поштових відправлень не можливо встановити перелік документів, що надсилалися на адресу Відповідача, оскільки, як встановлено апеляційним судом, дані про відправлення за вказаними номерами відсутні, тому що не зареєстровані в системі. 
Крім того, список згрупованих відправлень рекомендованих листів та копія з журналу вихідної кореспонденції не є належними доказами надіслання відповідних документів у розумінні положень Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, на що звернув увагу Верховний Суд у постанові від 18.04.2019 у справі №914/1955/17.
Крім того, у матеріалах справи не міститься жодного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на підтвердження отримання Березанською селищною радою будь-якого відповідного відправлення від Позивача.
Отже, надані Позивачем вищевказані документи не можуть бути належними доказами надіслання Позивачем будь-яких поштових відправлень Відповідачу в межах Договору про постачання природного газу постачальником «останньої надії», оскільки з поданих Позивачем доказів вбачається, що останні не відповідають вимогам Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (зі змінами), тому не можуть вважатися належними доказами, що підтверджують обставини, на які посилається Позивач. Вказані докази не відповідають встановленій законодавством формі та не містять необхідну інформацію, за допомогою якої можна визначити факт існування певних обставин, тому їх безпідставно враховувати в якості належного доказу поштового відправлення,
Таким чином, Позивач не довів факт як надіслання Відповідачеві так і вручення адресатові завіреної копії Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», рахунку на оплату (природний газ), вимоги про сплату заборгованості.
Наведене вище свідчить про відсутність поінформованості Березанської селищної ради щодо здійснення постачальником - ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (з урахуванням наявності у Відповідача однопредметного договору на постачання природного газу з ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ») постачання природного газу.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів);
Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи, які входять до кола доказування, має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому, ураховуючи взаємозв`язок і вірогідність.
У даному випадку  апеляційна колегія звертається до категорії стандарту доказування та відзначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.
Отже, оцінюючи в сукупності наведене, судова колегія зазначає про відсутність вини Управління в невиконанні зобов`язань за Типовим договором, оскільки Позивачем не доведено належне направлення Відповідачу та отримання останнім від ТОВ «ГК «Нафтогаз України» відповідних поштових відправлень для підтвердження обізнаності Березанської селищної ради про договірні зобов`язання перед ТОВ «ГК «Нафтогаз України».
Разом з цим, пунктом 11.5 Типового договору визначено, що всі повідомлення за цим Договором вважаються зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані за зазначеними в цьому Договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.
Тому, судова колегія критично ставиться до висновку суду першої інстанції, який, відхиляючи твердження Управління про необізнаність останнього про виникнення у нього зобов`язань з оплати природного газу, зазначив, що Позивач, як суб`єкт ринку природного газу має право доступ до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.
Оскільки невиконання Договору Відповідачем щодо сплати кошів перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із невиконанням Позивачем договірних зобов`язань щодо повідомлення Березанської селищної ради протягом десяти робочих днів після початку постачання про здійснення постачання природного газу (із зазначенням дня початку постачання та діючої ціни на момент початку постачання) та щодо не надсилання рахунку на оплату, то Відповідач не має бути притягненим до господарсько-правової відповідальності за порушення зобов`язання. У даному випадку Відповідачем були порушені грошові зобов`язання внаслідок випадку (за відсутності вини).
З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У даному випадку судом першої інстанції не було з`ясовано усі обставини, що мають значення для справи; наявна недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; наявна невідповідність висновків суду, встановленим обставинам справи та було неправильно застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню в частині задоволення вимог Позивача щодо стягнення визначених ним сум пені, 3% річних та інфляційних втрат.
Судові витрати розподіляються в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Березанської селищної ради задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.07.2023 у справі №915/480/22 скасувати частково, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:
«Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз України” задовольнити частково. 
Стягнути з Березанської селищної ради (57401, Миколаївська обл., смт. Березанка, вул. Центральна, 33, код ЄДРПОУ 04376624) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз України” (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, код ЄДРПОУ 40121452) суму заборгованості у розмір 197 441,52 грн. за спожитий природний газ.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.».
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз України” (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, код ЄДРПОУ 40121452) на користь Березанської селищної ради (57401, Миколаївська обл., смт. Березанка, вул. Центральна, 33, код ЄДРПОУ 04376624) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1  643,83 грн.
4. Господарському суду Миколаївської області на виконання даної постанови видати відповідний наказ.
Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п.2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України

Головуючий суддя                                                                      Я.Ф. Савицький

Суддя                                                                                          С.І. Колоколов

        Суддя                                                                                          Л.В. Поліщук