Справа № 345/69/23 
Провадження № 22-ц/4808/1468/23 
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої                        Пнівчук О.В.
суддів:                        Бойчука І.В., Томин О.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 23 жовтня 2023 року, у складі судді Кулаєць Б.О., у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Калуського міськрайонного суду від 10 січня 2023 року по справі №345/69/23,
в с т а н о в и в:
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою у якій просила скасувати судовий наказ Калуського міськрайонного суду від 10 січня 2023 року по справі №345/69/23про стягнення з неї заборгованості за спожитий природний газ по особовому рахунку № НОМЕР_1 в розмірі 4226,99 грн та судового збору в сумі 248,10 грн.
Разом з із заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про поновлення процесуального строку мотивуючи тим, що вказаний судовий наказ вона отримала тільки 06.10.2023 під час ознайомлення з матеріалами справи у суді. Зазначала, що змогла отримати наручно копію судового наказу від 10 січня 2023 року лише 06 жовтня 2023 року і їй невідомо, чи вказаний судовий наказ направлявся їй поштою на зареєстровану адресу її проживання.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено в поновленні строку на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, заяву повернуто заявниці.
Обґрунтовуючи свою ухвалу, суд вказав, що ОСОБА_1 27 січня 2023 року вже зверталась до суду зі заявою про скасування вказаного судового наказу (а.с. 15), яка ухвалою суду від 30 січня 2023 року повернута їй без розгляду (а.с. 17-18), а відтак вона була обізнана про існування цього судового наказу станом на 27 січня 2023 року. Водночас звернулася повторно до суду з цією заявою лише 18 жовтня 2023 року, тобто з пропуском строку для подання заяви про скасування судового наказу.
Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду в суді першої інстанції.
Вказує, що судовий наказ № 345/69/23 від 10 січня 2023 року разом із доданими до заяви про видачу судового наказу документами апелянт не отримувала поштою після його винесення, натомість отримала вказаний судовий наказ лише 06 жовтня 2023 року в ході ознайомлення з матеріалами справи у суді, на підтвердження чого у справі міститься оригінал розписки про ознайомлення з матеріалами справи.
У відзиві на апеляційну скаргу ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» зазначили, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги її законності не спростовують.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 369, апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви та про відмову у поновленні процесуального строку, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.
З матеріалів справи вбачається, що 10 січня 2023 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області було видано судовий наказ по справі №345/69/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 4226,99 грн, а також судового збору в розмірі 248,10 грн, що був сплачений стягувачем при поданні заяви (a.c. 13).
27 січня 2023 року ОСОБА_1 вперше звернулася до суду зі заявою про скасування судового наказу Калуського міськрайонного суду від 10 січня 2023 року про стягнення з неї заборгованості за спожитий природний газ по особовому рахунку № НОМЕР_1 в розмірі 4226,99 грн та судового збору в сумі 248,10 грн. (а.с. 15).
Ухвалою суду від 30 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу суду від 10 січня 2023 року повернуто без розгляду (а.с. 17-18).
18 жовтня 2023 року ОСОБА_1 повторно звернулася до суду із заявою про скасування вищевказаного судового наказу.
Повертаючи заяву, суд першої інстанції не встановив підстав для поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, з огляду на те, що ОСОБА_1 , не навела причин пропуску такого строку, які можна було б визнати поважними.
Апеляційний суд погоджується з даним висновком та зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом 15 днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п.п.4, 5 ч.1 ст.161 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого у ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.
В заяві про скасування судового наказу ОСОБА_1 зазначала, що вказаний судовий наказ від 10 січня 2023 року вона отримала лише 06 жовтня 2023 року, після ознайомлення з матеріалами справи в суді.
Апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта в частині того, що такий нею отримано 06 жовтня 2023 року.
З матеріалів справи вбачається, що судовий наказ видано 10 січня 2023 року та направлено ОСОБА_1 для відома (а.с.14)
27 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування судового наказу, яку ухвалою Калуського міськрайонного суду від 30 січня 2023 року повернуто без розгляду (а.с.15, 17-18)
Посилання в апеляційній скарзі про те, що даний судовий наказ вона отримала лише 06 жовтня 2023 року спростовується матеріалами справи.
Отже, подаючи заяву 27 січня 2023 року про скасування судового наказу ОСОБА_1 була обізнана про його наявність.
Інших причин для поновлення строку боржником не зазначено.
За таких обставин судом першої інстанції було обґрунтовано відмовлено у поновленні строку на звернення із заявою про скасування судового наказу.
Отже, повертаючи заяву згідно ч. 2 ст. 171 ЦПК України, суд першої інстанції діяв відповідно до своїх повноважень та в межах процесуального закону.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскаржена судова ухвала відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування ухвали Калуського міськрайонного суду від 23 жовтня 2023 року немає.
Керуючись статтями 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Калуського міськрайонного суду від 23 жовтня 2023 року- без зміни.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча                                                        О.В. Пнівчук
Судді:                                                                І.В. Бойчук
О.О. Томин