ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________

Постанова
Іменем України

10 листопада 2023 року
м. Харків

справа № 643/3142/23
провадження № 22-ц/818/1965/23 

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів колегії – Мальованого Ю.М. Пилипчук Н.П.
Учасники справи:

позивач - Виробничий кооператив «ЖЕК «Новобуд-Комфорт»

відповідач – ОСОБА_1 

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 31 липня 2023 року у складі судді Семенової Я.Ю.,-             
                 
У С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року Виробничий кооператив «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» ( надалі Кооператив) звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01.04.2020 по 30.04.2023 у розмірі 19 007,20 гривень, з яких: заборгованість по квартплаті - 12 247,89 гривень, інфляційні втрати – 5627,56 гривень, 3 % річних від простроченої суми – 1131,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 17.04.2012 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Квартира знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює Кооперативом на підставі договору від 06.09.2018 про надання послуг управління багатоквартирним будинком ( надалі Договір). Відповідно до п.1 Договору управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоповерховим будинком, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього Договору. Зазначив, що перелік послуг та витрати за послугу з управління вказаним вище будинком визначений належним чином погодженим Протоколом №1 загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень даного багатоквартирного житлового будинку. Структура внесків на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій будинку узгоджена з Департаментом житлового господарства Харківської міської ради. Послуги, яких надає позивач, є колективними послугами та надаються всім співвласникам, як співвласникам спільного майна, тому решта співвласників не зобов`язані нести тягар з утримання майна відповідача. Кооператив належним чином та сумлінно виконує зобов`язання з обслуговування житлового багатоквартирного будинку та утримання прибудинкової території та споруд. У свою чергу, відповідач, споживаючи надані позивачем послуги, ігнорує покладений на нього обов`язок щодо сплати в повному обсязі коштів за належне утримання багатоквартирного будинку, споруд та прибудинкової території, жодного разу не оплатив надану позивачем послугу в повному обсязі, внаслідок чого за період з 01.04.2020 по 30.04.2023 утворилась заборгованість, що становить 19 007,20 гривень, з яких: заборгованість за утримання багатоквартирного будинку, споруд та прибудинкової території - 12 247,89 гривень, інфляційні втрати – 5627,56 гривень, 3 % річних від простроченої суми заборгованості – 1131,75 гривень.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 31 липня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Виробничого кооперативу «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в сумі 15 157 (п`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят сім) гривень 33 копійки та витрати по сплаті судового збору в сумі 2140 (дві тисячі сто сорок) гривень 22 копійки.

В іншій частині позовних вимог – відмовити.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що позивачем послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території відповідачу надано, а відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг не виконував, тому наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги в сумі 12 247,89 грн та стягнення з відповідача на користь позивача індексу інфляції та 3 % річних за період з 01.04.2020 по 23.02.2022. В задоволені решти позовних вимог належить відмовити з урахуванням вимог Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Скарга містить посилання на те, що судом не повно встановлені обставини у справі та ухвалене рішення що не відповідає фактичним обставинам у справі. Суд дійшов помилкового висновку про наявність у позивача юридичних підстав для надання житлово-комунальних послуг з управлянні житловим будинком, оскільки у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження підстав для укладання договору від 06.09.2018, не надано доказів про затвердження його умов зборами співвласників, а також не надано доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_2 на підписання вказаного договору. Зазначене дає підстави вважати цей договір неукладеним. Також посилався, на те, що за підвищення витрат на управління багатоквартирного будинку на зборах проголосували лише 51,36% площі житлового будинку, замість 75%, що є порушенням ч. 6 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Між іншим, тариф на послуги з управління будинком у АДРЕСА_2 є економічно необгрунтованим посилаючись на рішення Антимонопольного комітету України, постанову Вищого господарського суду України. З урахуванням того, що позивачем незаконно встановлено тариф за надані житлово-комунальні послуги по управлінню багатоквартирним будинком ОСОБА_1 здійснював компенсацію витрат позивача з квітня 2020 року по лютий 2022року в розмірі 2,721 грн за 1 кв. м. Після повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України позивач взагалі не надавав своїх послуг.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №53881764 від 24.02.16, з 17.04.2012 ОСОБА_1 , відповідачу у справі, на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , загальна площа квартири становить 101,2 кв.м, житлова – 54,0 кв.м (а.с. 5).

На підставі Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 06 вересня 2018 року (надалі – Договір) та з Протоколом загальних зборів №1 від 06 вересня 2018 року розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому знаходиться квартира відповідача - є Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» ( надалі Кооператив, Управитель ( а.с. 6-9)).

Згідно з умовами Договору від 06.09.2018, Управитель) в особі Голови кооперативу Щупаченко Ірини Іванівни, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та уповноважена співвласниками особа – ОСОБА_2 , що діє на підставі протоколу загальних зборів від 26.04.2017, з іншої сторони, уклали договір, згідно з яким, управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (п. 1 Договору).

Згідно з Протоколом №7 Загальних зборів інвесторів квартир та нежитлових приміщень десятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 від 27.04.2012, інвесторами квартир та нежитлових приміщень вказаного будинку серед інших, вирішувалося питання про призначення уповноваженою особою від інвесторів квартир та нежитлових приміщень десятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 – ОСОБА_2 . За наслідками голосування, інвесторами квартир та нежитлових приміщень вказаного десятиповерхового житлового будинку одночасно та одноголосно було обрано як уповноважену особу від інвесторів - ОСОБА_2 (а.с. 124-128).

Умовами абзаців 3-4 п. 1 Договору сторонами погоджено, що послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до Протоколу №1 загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку за місцем знаходження: АДРЕСА_2 від 06 вересня 2018 року, співвласниками житлових та нежитлових приміщень вказаного житлового будинку було прийнято рішення про збільшення та встановлення розміру витрат на управління будинку, спорудами та прибудинкової території у розмірі – 5,756 грн. за 1 кв.м загальної площі у квартирі будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 101-102, 129-130).

У свою чергу, на підставі вказаного Протоколу загальних зборів № 1 від 06 вересня 2018 року у п. 7 Договору сторонами погоджено, що ціна послуги з управління становить 5,756 гривень на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. Плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, як це погоджено сторонами в п. 8 Договору.

Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» відповідно до Договору та вимог діючого законодавства України безпосередньо займається управлінням житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 , як власник житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , є власником та споживачем послуг, які надаються ОСОБА_3 , з утримання будинку і споруд та прибудинкової території.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач сплачував послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01.04.2020 по 30.04.2023 року в наступному обсязі: в квітні 2020 року в сумі 275,34 грн., в червні 2020 року в сумі 550,68 грн., в липні 2020 року в сумі 275,34 грн., в серпні 2020 року в сумі 275,34 грн., в у вересні 2020 року в сумі 275,34 грн., в жовтні 2020 року в сумі 275,34 грн., в листопада 2020 року в сумі 275,34 грн., в грудні 2020 року в сумі 275,34 грн., в лютому 2021 року в сумі 550,68 грн., в березні 2021 року в сумі 275,34 грн., в квітні 2021 року в сумі 275,34 грн., в травні 2021 року в сумі 275,34 грн., в червні 2021 року в сумі 275,34 грн., в липні 2021 року в сумі 275,34 грн., в серпні 2021 року в сумі 275,34 грн., у вересні 2021 року в сумі 275,34 грн., у жовтні 2021 року в сумі 275,34 грн., у листопаді 2021 року в сумі 275,34 грн., в грудні 2021 року в сумі 275,34 грн., в лютому 2022 року в сумі 550,68 грн. 

З березня 2022 року по квітень 2023 року плату не вносив. Всього за період з 01.04.2020 по 30.04.2023 позивачем внесено плати на загальну суму 6332,82 грн.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за вказаний вище період, яка становить 12 247,89 грн. (18 580,71 – 6 332,82 = 12 247,89) (а.с. 13).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано доказів на підтвердження обставин того, що вказаний вище Протокол загальних зборів №1 від 06.09.2018 був оскаржений у встановленому законом порядку, як і не містять матеріали справи доказів на підтвердження того, що Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, розташованим за адресою, АДРЕСА_2 від 06.09.2018, був визнаний у встановленому законом порядку недійсним. А тому, визнав безпідставними посилання відповідача ОСОБА_1 , що визначений позивачем тариф в розмірі 5,756 грн. за 1 кв.м загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку АДРЕСА_2 є незаконним.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що рішення про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.

Відповідно до протоколу №1 загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку за місцем знаходження: АДРЕСА_2 , датований 06.09.2018 за єдине питання порядку денного «визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком» проголосували 120 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень, які належать їм на праві власності становить 10 949,02 кв.м з загальної площі житлових та нежитлових приміщень в 17 897,3 кв.м., і проголосували «ЗА» питання порядку денного власники 9 192,02 кв. м.

Одже, за вказане питання порядку денного проголосували «ЗА» власники 51,36% від загальної площі житлового будинку (а.с. 101-102).

За загальним правилом, встановленим статтею 9 Закону України від 14.05.2015 N 417-VIII "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", управління багатоквартирним будинком здійснюється виключно його співвласниками, і лише у випадку прийняття ними відповідного рішення –управителем чи об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку.

Рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2 і 3 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків.

У такому разі, при відсутності необхідної кількості голосів підтримки співвласників будинку (відповідно 75 та 50 відсотків загальної площі квартир та приміщень необхідних для схвалення рішення зборів) та відсутності голосів "за" в ході письмового опитування (ч. 8 ст. 10 Закону № 417) призведе до неможливості приймати ті чи інші рішення необхідні для належного обслуговування та утримання будинку його співвласниками, оскільки рішення будуть вважатися неприйнятими.

Таким чином, прийняте рішення про встановлення тарифу на послуги з управління будинком не можна вважати прийнятим, оскільки за вказане рішення не проголосувала достатня кількість співвласників будинку. Тому, тариф на підставі якого було нараховано відповідачу заборгованість по сплаті комунальних послу не можна вважати обґрунтованим.

Згідно правових висновків викладених в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 р. по справі № 5017/1221/2012, відсутність судового рішення про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, спрямованого на зміну складу учасників товариства, не свідчить про чинність останнього. 

Суд у мотивувальній частині рішення не надав правової оцінки легітимності рішення загальних зборів учасників товариства від 06.09.2018 та дійшов помилкового висновку про його обов`язковість для виконання. 

Крім цього суд не надав належної оцінки і тому, що в 2018 році відповідач звертався до ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області щодо перевірки обґрунтованості тарифів Позивача. Проте, згідно відповіді від 08.08.2018 № 6.0/12020 Кооператив відмовив в наданні документів ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області, внаслідок чого до нього був застосований штраф (а.с. 78-83).

Також судом не взято до уваги, що Виробничий кооператив «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» було притягнуто до відповідальності за встановлення економічно необгрунтованих розрахунків тарифу на послуги, відповідно до рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення АМКУ від 14.01.2014 р. №1-р/к у справі №1/02-158- 13 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу». Згідно з пунктом 2 Рішення визнано, що ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт», розробило економічно необґрунтовані завищені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Пунктом 4 Рішення зобов`язано ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» припинити вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом розроблення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на економічно обгрунтованому рівні, у спосіб, що дозволить зменшення (перерахунку) плати споживачам за ненадані або неякісні послуги, надання їх до Державної інспекції України з контролю за цінами для отримання висновку щодо розрахунку економічно обґрунтованих планованих витрат на ці послуги в 2-місячний строк з дня отримання рішення у справі та доведення до відома споживачів, в 1-місячний строк з дня отримання відповідних висновків інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності відповідно до діючого законодавства, про що письмово повідомити територіальне відділення в 7-денний строк з дня припинення порушення.

Вищенаведене рішення АМКУ з боку позивача по справі не було виконано.

Внаслідок наведеної обставини Харківським обласним територіальним відділенням АМКУ на підставі рішення від 17.04.2018 р. №35-р/к по справі №1/04-85-16 позивача було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу.

В п. 1 рішення від 17.04.2018 р. №35-р/к по справі №1/04-85-16 було встановлено, що позивач не виконав пункт 4 рішення від 14.01.2014 р. №1-р/к у справі №1/02-158-13.

Крім того, в мотивувальній частині рішення від 17.04.2018 р. №35-р/к по справі №1/04-85-16 зазначено, що позивач визнав факт невиконання рішення АМКУ (а.с. 55-77).

Враховуючи викладене, не можна погодитись з висновками суду першої інстанції, щодо не надання доказів на спростування розрахунку заборгованості, звертаючи увагу на те, що позивачем порушувались правила встановлення тарифів тривалий період та позивач ухилявся від виконання свого обов`язку виправити ці обставини.

Що стосується уповноваженої особи на підписання Договору від 06.09.2018 р. про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (далі – Договір) розташованим за адресою: АДРЕСА_2 судова колегія зазначає наступне.

Виробничий кооператив «ЖЕК «Новобуд-Комфорт», як на підставу належного підписання з уповноваженою особою та в подальшому виконанню зазначеного Договору посилався на наявність протоколу загальних зборів №1 від 06.09.2018 р. відповідно до якого, уповноважена співвласниками особа - ОСОБА_2 , під час підписання Договору діяв на підставі протоколу загальних зборів від 26.04.2017 р.

Разом з тим, як убачається з протоколу загальних зборів від 26.04.2017 наданого позивачем на порядку денному вказаних загальних зборів було питання визначення управителя - Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд - Комфорт» тільки на 2017 р.(а.с. 120). 

Питання щодо обрання ОСОБА_2 управителем чи уповноваженою особою від співвласників будинку у порядку денному зазначено не було.

Закон України від 14.05.2015 N 417-VIII "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" (далі - Закон N 417-VIII) набрав чинності 01 липня 2015 року.

Судом першої інстанції, взято до уваги наданий позивачем витяг з протоколу «Общего собрания инвесторов квартир и нежилых помещений» від 27.04.2012 року ОСОБА_2 був обраним уповноваженою особою саме від інвесторів, а не співвласників квартир та його повноваження розповсюджувались на введення будинку в експлуатацію (а.с. 124).

Інвестори — суб`єкти підприємницької діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позикових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об`єкти інвестування. Інвестори можуть виступати в ролі вкладників, кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності.

Відповідно до пункту 5 статті 7 та статті 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України (об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). У статті 2 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" вказано, що об`єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально - побутового призначення в об`єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном.
Отже, навіть якщо поверх, на якому знаходиться квартира інвестора, ще не добудований, визнати право на неї можна як на частину в об`єкті інвестування. Навіть коли вона фізично ще не існує. Визнання прав на квартиру, як об`єкт інвестування не наділяє інвестора правомочностями власника, але закріплення таких прав у судовому порядку - перший крок до визнання права власності на квартиру, якщо будинок згодом все ж таки буде зданий в експлуатацію.

Згідно з частиною 2 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту закінчення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію.

Таким чином, виходячи з положень цієї статті, інвестор не зможе визнати право власності на квартиру до введення будинку в експлуатацію. 

Також, відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» поняття співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) – це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Таким чином, проаналізувавши зазначене та матеріали справи, зроблений висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_2 є належною уповноваженою особою, яка наділена повноваженнями на підписання Договору з позивачем не можна вважати обгрунтованим.

Разом з тим, не містять матеріали справи будь якого іншого протоколу зборів співвласників на яких би ОСОБА_2 було обрано уповноваженою особою, після набуття чинності Закону N 417-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Слід зазначити, що Закон України «Про житлово-комунальні послуги», який регулює порядок укладення договору про надання послуг з управління будинком (ч. 1 ст. 15) набрав чинності 10.12.2017 р., тобто ОСОБА_2 не міг бути в 2012 р. визначений в якості уповноваженої особи на підписання договору з управління будинком на підставі нормативно-правового акту, якого ще не існувало.

З урахуванням зазначеного, підписаний Договір з Виробничим кооперативом «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» не можна вважати укладеним, з підстав викладених вище. 

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг, у тому числі, належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку (абз 4-7 п. 1 Договору).
До складової частини структури внесків на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженої головою правління Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд - Комфорт», входить: прибирання сходових клітин; прибирання прибудинкової території; вивезення побутових відходів; прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівель; технічне обслуговування ліфтів; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання житлового будинку; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем електромереж житлового будинку; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання житлового будинку; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення житлового будинку; дератизація, дезінсекція; обслуговування димовентилізаційних каналів; поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, опалення та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території; прибирання снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами; освітлення місць загального користування; енергопостачання ліфтів (а.с. 10, а.с. 131).
Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписом п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Позивач у даній справі вважає себе організацією, яка уповноважена надавати послуги з утримання будинку та прибудинкової території з метою комфортного проживання в ньому мешканців.

Проте, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження підстав для укладення Договору від 06.09.2018 р., не надано доказів про затвердження його умов зборами співвласників, а також не надано доказів на підтвердження повноважень Чередниченко М.В. на підписання вказаного договору, вважати обгрунтованими позовні вимоги не можна.

Так, оскільки Договір від 06.09.2018 р. порушує вимоги ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до яких передбачено, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників, підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками є неукладеним.

На підставі вищенаведеного, суд першої інстанції безпідставно послався на умови Договору від 06.09.2018 р. в якості підстави для надання послуг з управління багатоквартирним будинком у АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищенаведене, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач є виконавцем послуги з управління по відношенню до житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_2 .

Щодо визнання недійсним в судовому порядку договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, розташованим за адресою, АДРЕСА_2 від 06.09.2018 р. на, що посилався суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, як на підставу відсутності доказів визнання неправомірних дій позивача.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 16.06.2020 р. по справі №145/2047/16-ц, встановлено, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, розташованим за адресою, АДРЕСА_2 від 06.09.2018 р. є неукладеним, оскільки він був підписаний не вповноваженою особою з боку співвласників будинку.

Відтак, висновок суду першої інстанції щодо необхідності визнання вказаного договору недійсним, не відповідає нормам чинного законодавства.

Оскільки, починаючи з вересня 2018 року позивач застосовував тариф за надання послуги з управління в розмірі 5,756 грн. за 1 кв.м. для житлового будинку у АДРЕСА_2 без належної правової підстави, позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволені бути не можуть.

Разом з тим, судом першої інстанції також не в повному обсязі застосовані положення п. 1 постанови КМУ від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану».

Так, судом першої інстанції не були застосовані положення п. 1 постанови КМУ від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» відповідно до яких до припинення чи скасування воєнного стану в Україні в частині зупинення стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій. Згідно положень Наказу № 309 від  22.12.2022 « Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 . 

Відповідно до зазначеного Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованих російською федерацією затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій та регулярно оновлюється з урахуванням зони ведення бойових дій та окупації (деокупації) територій Харківська міська територіальна громада (UA63120270000028556) внесена з 15.09.2022 та по теперішній час дата припинення можливості бойових дій не зазначена.

Враховуючи наведене, судова колегія доходить висновку, що позивачем також передчасно заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані послуги у період з 24 лютого 2022 року, а судом першої інстанції таку вимогу задоволено.

Оскільки доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, судова колегія доходить висновку про наявність підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу за правилами статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 31 липня 2023 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог Виробничого кооперативу «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» відмовити.

Стягнути із  Виробничого кооперативу «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» (ЄДРПОУ 38382221) на користь ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 листопада 2023 року.

Головуючий                                                                О.Ю. Тичкова

Судді                                                                        Ю.М. Мальований

                                                                       Н.П. Пилипчук