ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2023 року	Львів	Справа № 140/4691/23 пров. № А/857/11241/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючого судді –                                                   Ніколіна В.В.,
суддів –                                                             Гінди О.М., Гудима Л.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року (суддя – Мачульський В.В., м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

                                                           ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 у березні 2023 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУПФУ у Волинській області), в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення №151 від 10.02.2023 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»; зобов`язати призначити пенсію за вислугу років відповідно до положень пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з 25.12.2020 виходячи з вислуги років 31 рік 02 місяці 08 днів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.02.2023 Адміністрацією Державної прикордонної служби України на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 по справі №140/2650/22 було направлено на адресу Головного Управління Пенсійного фонду України у Волинській області подання разом з усіма необхідними документами для призначення позивачу пенсії за вислугою років. Про те, рішенням ГУ ПФУ у Волинській області №151 від 10.02.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідної на день звільнення вислуги років. Позивач вважає дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у призначенні пенсії незаконними, а прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії за віком неправомірним, оскільки загальна вислуга років позивача складає 31 рік 2 місяці 8 днів, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення ГУПФУ у Волинській області від 10.02.2023 №151 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Зобов`язаноГУПФУ у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 10.02.2023, виходячи з вислуги років – 31 рік 02 місяці 08 днів. В задоволенні решти вимог відмовлено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, щооскільки з заявою про підготовку та подання до пенсійного органу  документів для призначення пенсії звернувся до уповноваженого органу Адміністрації Державної прикордонної служби України 10.12.2021, тому пенсія має бути призначена з наступного дня після звільнення зі служби. Вказує, що право позивача на призначення пенсії не може ставитись в залежність від неправомірних дій суб`єкта владних повноважень, адже несвоєчасне направлення до пенсійного органу необхідних документів і подання про призначення пенсії було зумовлено діями Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби від 24.12.2020 №457-ос старшого прапорщика ОСОБА_1 , звільненого з військової служби в запас наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 01.07.2020 №386-ос за підпунктом «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Даним наказом визначено вислугу років військової служби позивача станом на 24.12.2020: календарна – 20 років 04 місяці 16 днів, пільгова – 10 років 09 місяці 22 дні, всього – 31 роки 02 місяці 08 днів (а.с.12).
На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2020 у справі №140/2650/22 Адміністрацією Державної прикордонної служби України було направлено на адресу Головного Управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУ ПФУ у Волинській області) матеріали для призначення позивачу пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
За результатами розгляду поданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України документів про призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ, ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення №151 від 10.02.2023, яким   ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідної на день звільнення вислуги років (а.с.22).
Вважаючи рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся з відповідним позовом.
Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при розгляді заяви від 10.02.2023 з поданими документами про призначення пенсії за вислугу років повинен був врахувати календарну вислугу років позивача, виходячи з пільгового стажу у розмірі 31 роки 02 місяців 08 дні. Також зазначив, що заява з поданими документами про призначення пенсії подана 10.02.2023, відтак відповідно до вимог частини третьої статті 50 Закону №2262-ХІІ має право на призначення пенсії з 10.02.2023, виходячи з вислуги років – 31 рік 02 місяці 08 днів.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до  статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим   Законом.
Згідно пункту «а» статті 1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом.
Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.
Відповідно до статті 17 Закону №2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема, військова служба.
Згідно зі статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.  Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Пунктом 6 статті 2 вказаного Закону визначені види військової служби, до яких належить, зокрема військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 8 Закону №2262-ХІІ, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 17 Закону №2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.
Отже, Законом №2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей.
Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Правові висновки застосування статті 12 Закону №2262-ХІІ, щодо наявності у осіб права на пенсію за вислугою років з врахуванням пільгового стажу викладені у постановах Верховного Суду від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, від 16.03.2021 №826/16811/18.
Також, Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.04.2021 по справі №480/4241/18 зробив наступні правові висновки:
- в цілях Закону №2262 календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).
- для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.
Оскільки вислуга років позивача станом на день звільнення з військової служби позивача станом на 24.12.2020 становить: календарна – 20 років 04 місяців 16 днів; пільгова – 10 років 09 місяців 22 дні, всього – 31 рік 02 місяці 08 днів, він набув право на призначення пенсії за вислугу років.
При цьому, що стосується дати, з якої слід зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію, суд констатує наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ГУПФУ у Волинській області розглянуто заяву від 10.02.2023 про призначення пенсії за вислугу років (яка подана за наслідками виконання Адміністрацією Державної прикордонної служби рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 у справ №140/2650/22).
Однак, за приписами п. «б» статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби.
Відповідно до ч. 3 статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
При цьому, відповідно до п.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України віл 30.01.2007 року №3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за №135/13402, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).
Згідно з п.п.12-13 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України віл 30.01.2007 року №3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за №135/13402, уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку. Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженими структурними підрозділами до органів, що призначають пенсії, мають бути завірені цими уповноваженими структурними підрозділами в установленому порядку. Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються безпосередньо заявниками до органів, що призначають пенсії, завіряються органами, що призначають пенсії.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звертався до пенсійного органу через Адміністрацію Державної прикордонної служби (як орган, через який подаються відповідні заяви) із заявою про призначення пенсії 10.12.2021.
Враховуючи, що позивач звільнений зі служби в Державній прикордонній службі України 24.12.2020, а звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України (як органу, через який подаються відповідні заяви) із заявою, в якій просив підготувати та направити до ГУ ПФУ у Волинській області документи для призначення пенсії 10.12.2021 року, тому днем звернення позивача за призначенням пенсії є саме 10.12.2021 року і з урахуванням вимог статей 48 та 50 Закону №2262-ХІІ позивач має право на призначення пенсії з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, тобто з 25.12.2020.
Таким чином, пенсію ОСОБА_1 слід призначити з 25.12.2020 року, у відповідності до п. «б» статті 50 Закону № 2262-ХІІ.
Враховуючи вище наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги підлягали задоволенню повністю.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років, однак неправильно застосував норми матеріального права в частині визначення дати, з якої належить призначити пенсію за вислугу років, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                          ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року у справі №140/4691/23скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 10.02.2023 №151 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 25.12.2020, виходячи з вислуги років – 31 рік 02 місяці 08 днів.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	Л. Я. Гудим