ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/4674/23                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Валентин ГАРАЩЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  06 листопада 2023 року                                                                     м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                             Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Сорочка Є.О.,
                                                                                          Чаку Є.В.,
при секретарі                                                                      Черніченко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування рішень,-
                                                      В С Т А Н О В И В :
ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування рішень.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.
Заслухавши учасників справи, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами відповідача проведена камеральна перевірка ТОВ «ЗЛГЗ «ЗЛАТОГОР» на підставі п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України.
Предметом перевірки було дотримання термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість та податку на прибуток.
За результатами проведеної перевірки податковим органом складено акт від 29.07.2021 року №611/32-00-04-03-03-31082518, яким встановлені порушення позивачем вимог п.57.1, п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України. 
На підставі акту перевірки Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкові повідомлення-рішення:
- від 23.09.2021 року №0003120403 про застосування до позивача штрафу в сумі 6363287,00 грн. за умисну затримку більше 90 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання 12726574,00 грн. з податку на додану вартість (12726574,00 грн. х 50%);
- від 23.09.2021 року №0003130403 про застосування до позивача штрафу в сумі 15271,39 грн. за умисну затримку більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання 61085,57 грн. з податку на прибуток (61085,57 грн. х 25%);
- від 23.09.2021 року №0003140403 про застосування до позивача штрафу в сумі 61135,57 грн. за умисну затримку більше 90 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання 122271,14 грн. з податку на прибуток (122271,14 грн. х 50%).
Позивач, не погоджуючись із оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України (далі - ПК України у редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних ППР) контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
В силу положень пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Згідно з пунктом 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, зокрема, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).
Відповідно до підпункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
Так, відповідно до приписів Розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року №1204 (далі - Порядок у редакції на момент прийняття оскаржуваних ППР) якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку  складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання,  зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені в тому числі за порушення норм іншого законодавства.
Податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4-6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов`язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання.
Пунктами 1, 2 Розділу ІІІ Порядком визначено, що після підписання податкове повідомлення-рішення (крім податкового повідомлення-рішення за формою «Ф»)  не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків.  Податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» надсилається (вручається) платнику податків у терміни, встановлені Кодексом для податків на майно фізичних осіб.
Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.
З наведених законодавчих приписів слідує висновок, що у разі зменшення за наслідками судового оскарження суми грошового зобов`язання, визначеної у податковому повідомленні-рішенні, попередньо складеному контролюючим органом на підставі даних перевірки результатів діяльності платника податків, такий контролюючий орган зобов`язаний визначити нову суму грошового зобов`язання шляхом складення нового податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання та граничний термін його сплати, та надіслати його на адресу платника податків у порядку, визначеному статтею 42 ПК України.
Як було встановлено судом першої інстанції, рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018 року в адміністративній справі №823/957/17 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково.
Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року скасовано.
Прийнято нову постанову, якою апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково.
Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 грудня 2016 року №0000421400 щодо донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1245982, 00 грн. (один мільйон двісті сорок п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві гривні 00 копійок) та штрафних (фінансових) санкцій на суму 662991, 00 грн. (шістсот шістдесят дві тисячі дев`ятсот дев`яносто одна гривня 00 копійок) та в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03 липня 2017 року №0000012200 щодо донарахування податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 40384, 00 грн. (сорок тисяч триста вісімдесят чотири гривні 00 копійок) скасовано.
В цій частині у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» відмовлено.
В іншій частині постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року залишено без змін.
На виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018 року у справі №823/957/17 контролюючим органом прийняте нове податкове повідомлення-рішення (форма «Р») від 03.09.2018 року №0004082200 із зменшеною згідно з вищезазначеним судовим рішенням сумою грошових зобов`язань по податку на додану вартість і штрафних санкцій та податкове повідомлення-рішення від 03.09.2018 року №0004062200 із зменшеною сумою податкових зобов`язань з податку на прибуток.
Відповідач не надав доказів на підтвердження того, що податкові повідомлення-рішення (форма «Р») від 03.09.2018 року №0004082200 та від 03.09.2018 року №0004062200 направлені на адресу позивача у встановленому статтею 42 Податкового кодексу України порядку, внаслідок чого зазначені в ньому суми грошових зобов`язань по податку на додану вартість і штрафні санкції є неузгодженими, що виключає правові підстави для покладення на платника податків передбаченої приписами статті 126 Податкового кодексу України відповідальності.
Наведеним спростовуються доводи відповідача, що оскільки рішення за результатами судового оскарження набрало законної сили - 03.09.2018 року, то днем узгодження суми грошового зобов`язання по податкових повідомленнях-рішеннях від 22.12.2016 року є день набрання законної сили судовим рішенням, тобто 03.09.2018 року, а днем сплати узгодженого грошового зобов`язання є 13.09.2018 року.
Судова колегія також вважає непереконливими твердження відповідача, що податкові повідомлення-рішення від 03.09.2018 року №0004082200 та від 03.09.2018 року №0004062200 не направлялися позивачу, оскільки Порядком не передбачено надіслання нових податкових повідомлень-рішень, прийнятих у зв`язку із зменшенням грошових зобов`язань, оскільки як статтею 42 ПК України, так і пунктами 1, 2 Розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року №1204 чітко передбачено обов`язок контролюючого органу щодо надсилання податкових повідомлень-рішень, а позивач має обов`язок протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення сплатити суму грошового боргу або оскаржити таке повідомлення-рішення.
Колегія суддів також не приймає доводи відповідача про те, що узгодженість податкових зобов`язань згідно податкового повідомлення-рішення №0004082200 від 03.09.2018 року було предметом перевірки в суді. Так, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року у справі №580/2404/19 за позовом ТОВ «ЗЛГЗ «ЗЛАТОГОР», визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 11.05.2019 року №0001554708 та №0001564708.
Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2023 року у справі №580/2404/19 відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Підставою для задоволення позовних вимог слугувало те, що податкове повідомлення-рішення №0004082200 від 03.09.2018 року не надіслано позивачу, тому визначені ним грошові зобов`язання вважаються неузгодженими.
Відповідно до ч. 4 ст. 77 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, обставини неузгодженості податкового повідомлення-рішення №0004082200 від 03.09.2018 року встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому вважаються доведеними. Водночас, доказів надіслання податкових повідомлень-рішень від 03.09.2018 року №0004082200 та від 03.09.2018 року №0004062200 після ухвалення вказаних рішень суду відповідач не надав, тому у судової колегії також відсутні підстави вважати узгодженими зобов`язання за цими рішеннями податкового органу.
Як було встановлено судом першої інстанції, підставою нарахування штрафних санкцій, визначених в податковому повідомленні-рішенні від 23.09.2021 року №0003120403, є несвоєчасна сплата позивачем, зокрема, податкових зобов`язань, самостійно визначених позивачем в поданих до контролюючого органу податкових деклараціях з податку на додану вартість за певні податкові періоди та в певних сумах.
Проте, суми податкових зобов`язань по податку на додану вартість до настання граничних строків їх сплати за кожною з визначених декларацій були в повному обсязі сплачені позивачем, що підтверджується змістом відповідних платіжних інструкцій.
У свою чергу, відповідач стверджує, що граничним днем сплати узгодженого грошового зобов`язання згідно постанови Київського ААС від 03.09.2018 року у справі №823/957/17 є 13.09.2018 року, а термін подачі податкової декларації з ПДВ за серпень 2018 року - 20.09.2018 року, відповідно граничний термін сплати по податковій декларації з ПДВ за серпень 2018 року - 30.09.2018 року, тому грошові кошти, які перераховано з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ зараховано в погашення боргу по податковому повідомленню-рішенню №0004082200 від 03.09.2018, року а не в погашення узгодженого податкового зобов`язання по податковій декларації з ПДВ за серпень 2018 року.
Апеляційний суд також відхиляє наведені твердження, з огляду на ту обставину, що грошові зобов`язання по податковому повідомленню-рішенню №0004082200 від 03.09.2018 року є неузгодженими, а тому не є податковим боргом і не включаються до розрахунку податкових зобов`язань позивача. Відповідно, позивач своєчасно сплатив вище перелічені суми ПДВ за узгодженими податковими зобов`язаннями, у зв`язку з чим застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату ПДВ є безпідставним.
Відповідач також зазначив, що внаслідок збільшення суми податкових зобов`язань з ПДВ по уточнюючому розрахунку за квітень 2018 року виникла недоплата з податку на додану вартість в розмірі 157 368 грн., тому що уточнюючий розрахунок за вересень 2018 року, яким зменшено податкові зобов`язання з ПДВ зареєстровано раніше, ніж уточнюючий розрахунок за квітень 2018 року на збільшення податкових зобов`язань. Погашення даної суми недоплати в порядку черговості відбулось 28.03.2019 року та 02.04.2021 року.
Судова колегія вважає наведені доводи безпідставними, оскільки у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок позивачем 31.10.2018 року подано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок до декларації з ПДВ за квітень 2018 року (реєстраційний №9238593042 від 31.10.2018 року), згідно якого позивач збільшив податкове зобов`язання звітного періоду на 157 368,00 гривень та нарахував штраф в сумі 4 721,00 гривень, граничний термін сплати яких припадав на 31.10.2018 року
В цей же день 31.10.2018 року позивач одночасно подав до контролюючого органу уточнюючий розрахунок до декларації з ПДВ за вересень 2018 року (реєстраційний №9238593042 від 31.10.2018 року), яким зменшив податкове зобов`язання звітного періоду на 165 051,00 гривень.
Відповідач стверджує, що подання вказаних двох уточнюючих розрахунків призвело до збільшення зобов`язань на 157 368,00 гривень, оскільки розрахунок на збільшення подано 31.10.2018 року на 1 годину пізніше, тому зобов`язання за зменшеним коригуванням направлено на погашення податкового боргу, що виник по податковому повідомленню-рішенню №0004082200 від 03.09.2018 року.
Наведені твердження відповідача також не заслуговують на увагу з підстав неузгодженості податкових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням №0004082200 від 03.09.2018 року. Отже, за результатами поданих уточнень відбулось одночасне збільшення податкових зобов`язань з ПДВ на 157 368,00 гривень та їх подальше зменшення на 165 051,00 гривень, що в підсумку не передбачає обов`язок сплати ПДВ, оскільки проведені коригування не призвели до збільшення податкових зобов`язань.
Як було встановлено судом першої інстанції та згідно відомостей, які містяться в акті перевірки, підставою нарахування штрафних санкцій, визначених в податкових повідомленнях-рішеннях від 23.09.2021 року №0003130403, №0003140403, є несвоєчасна сплата позивачем, зокрема, податкових зобов`язань, самостійно узгоджених позивачем в поданих до контролюючого органу податкових деклараціях з податку на прибуток підприємств за певні податкові періоди в певних сумах.
Проте, узгоджені у вищезазначених податкових деклараціях суми податкових зобов`язань по податку на прибуток підприємств до настання вищевказаних граничних строків їх сплати за кожною з цих декларацій в повному обсязі сплачені позивачем, що підтверджується змістом відповідних платіжних інструкцій.
При цьому, з урахуванням наведених висновків суду щодо неузгодженості грошових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням від 03.09.2018 року №0004062200, зарахування відповідачем сплачених позивачем грошових коштів згідно вказаних платіжних доручень на погашення податкового боргу за цим рішенням також є неправомірним.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги - такими, що належать задоволенню.
Судовою колегією також враховується, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Сорочко Є.О.

                                                                                                    Чаку Є.В.
Повний текст виготовлено: 08 листопада 2023 року.