ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/5241/23                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Тимошенко В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 грудня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Аліменка В.О., Безименної Н.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року (м. Черкаси, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області, в якому просить:
-          визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області №056950001169 від 29.03.2023;
-          зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати позивачу до стажу роботи за вислугою років, що дає право на пенсію за вислугою років період роботи за Списком №2 з 26.10.1994 по 06.10.2014 роботу помічником машиніста тепловоза у Донецькому казеному заводі хімічних виробів;
-          зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач протиправно позбавлений права на призначення пенсії. При цьому, позивач стверджує, що ним надано всі належні та допустимі письмові докази для призначення пенсії, у трудовій книжці містяться відповідні записи про спірний період.
Відповідачем подано відзив на позов, в якому останній зазначив, що відповідно до поданих документів страховий стаж позивача становить 32 роки 5 місяців 4 дні, а стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років станом на 11.10.2017 - 10 років 6 місяців 10 днів. До страхового стажу на посаді, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, неможливо зарахувати періоди роботи з 26.10.1994 до 06.10.2014 відповідно до довідки № 5 від 27.02.2023, оскільки довідка не відповідає додатку № 5 Порядку № 637, а саме не прослідковується виконання роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року адміністративний позов задоволено. 
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволення позовних вимог повністю.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Доводи апеляційної скарги за своїм змістом дублюють доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач 21.03.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.
Заява позивача про призначення пенсії розглянута Головним управлінням Пенсійного Фонду України у Сумській області за принципом екстериторіальності, відповідно до Порядку №22-1.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області №056950001169 від 29.03.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового страхового стажу. В рішенні зазначено, що до страхового стажу на посаді, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, неможливо зарахувати періоди роботи з 26.10.1994 до 06.10.2014 відповідно до довідки № 5 від 27.02.2023, оскільки довідка не відповідає додатку № 5 Порядку № 637, а саме не прослідковується виконання роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років.
Позивач, вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходи з того, що позивачем надано належні документи на підтвердження наявності підстав для зарахування до пільгового стажу позивача відповідні періоди роботи та наявність підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно з Списком № 2.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV (в редакції на час звернення позивача до відповідача) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків.
Абзацами 1, 2 пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV передбачено, що особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій»  мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення». Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII  визначено, що за цим Законом призначаються, зокрема, трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Згідно статті 51 Закону №1788-XII  пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Пунктом 2 частини 1 статті 52 Закону №1788-ХІІ передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені.
Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 55 Закону №1788-ХІІ  право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим - третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту «б» частини першої статті 13 цього Закону.
Згідно пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII та частини першої статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).
Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
Отже, зазначеним Порядком передбачено у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою.
З матеріалів справи, а саме записів в трудовій книжці, вбачається, що позивач працював:
-          запис №8 - 26.10.1994 прийнятий в цех №15 помічником машиніста тепловоза (наказ №277 від 26.10.1994);
-          запис №9 - 18.12.1995 переведено в цех №15 машиністом тепловоза (наказ №173 від 18.12,1995);
-          запис №10 - 19.11.1998 року Донецький завод резино-технічних виробів реорганізований у Донецький казьоний завод хімічних виробів;
-          запис №11 - 25.12,2007 переведено в транспортний цех №21 машиністом тепловоза (наказ №292 від 25.12.2007);
-          запис №12 - 06.10.2014 звільнений за власним бажанням.
Крім того, позивачем надана довідка про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 27.02.2023 №55
За період пільгової роботи після 01.01.1992 для визначення права на пільгову пенсії застосовуються Списки №1 та 2, затверджені постановами КМ СРСР №10 від 26.01.1991, КМУ №162 від 11.03.1994, №36 від 16.01.2003.
В зазначених вище нормативних актах у Списку №2 посади машиніста, їх помічники та старші машиністи: паровозів, тепловозів, електровозів, дизель-поїздів, моторвагонних (електро) секції, локомотивів не передбачені.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» від 12.10.1992 № 583 затверджено Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років.
При цьому, цим Списком передбачено, що право на призначення пенсії за вислугою років мають особи, які працювали на посаді машиністів-інтрукторів локомотивних бригад та машиністів тепловозів.
Однак, посади помічника машиніста моторвагонної електросекції та машиніста моторвагонної електросекції відсутня в даному Списку.
Водночас, згідно класифікатора професій ДК 003-95, затвердженого наказом Держстандарту України від 27.07.1995 № 257, професію машиніста та помічника машиніста моторвагонної електросекції визначено, як машиніст та помічник машиніста електропоїзда.
Крім того, згідно роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від  18.11.1992 №25 «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років, відповідно до  статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також  помічники.
Тобто, професія «помічника машиніста моторвагонної електросекції та машиніста моторвагонної електросекції» відноситься до професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, за якими в тому числі працював позивач, а тому спірні періоди роботи, а саме з 26.10.1994 по 06.10.2014 мають бути включені до його стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років, передбаченої  статтею 55 Закону №1788-XII.
Крім того, колегія суддів наголошує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тому з урахуванням наданих довідок позивача чи без них, заявник має право на призначення пільгової пенсії, оскільки трудова книжка підтверджує наявність у нього необхідного трудового стажу.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, спірний період роботи позивача у період роботи з 26.10.1994 по 06.10.2014 підтверджений записами у трудовій книжці та підлягає зарахуванню до спеціального стажу позивача, що дає право на пенсію за вислугою років.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 29.03.2023 № 056950001169 «Про відмову в призначенні пенсії», яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», прийнято не на підставі Конституції та законів України, а тому, підлягає скасуванню.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відновлення порушених прав та інтересів позивача підлягають шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 29.03.2023 №056950001169, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до стажу за вислугу років позивачуа період роботи з 26.10.1994 по 06.10.2014 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву позивача від 21.03.2023 про призначення пенсії та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Колегія суддів наголошує, що апеляційна скарга відповідача повністю дублює відзив на позовну заяву, тобто в ній не наведено норм законодавства, які порушені чи не враховані судом першої інстанції, не спростовано викладену у рішенні суду правову позицію та не спростовано доводів позивача, які стали підставою для задоволення позову.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.  328,  329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 19.12.2023.
Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 

                                                                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                                              Н.В. Безименна