ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 грудня 2023 року           справа №200/315/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги Донецької обласної військово – цивільної адміністрації та Державної установи «Державний науково – дослідницький і проектний інститут основної хімії» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року (головуючий суддя І інстанції – Тарасенко І.М., повний текст складено 22 червня 2022 року в м. Слов`янськ Донецької області)  у справі № 200/315/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Азов-Мінералтехніка» до Донецької обласної військово – цивільної адміністрації; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Державна установа «Державний науково – дослідницький і проектний інститут основної хімії», про скасування розпорядження та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                              ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Азов-Мінералтехніка» (далі – позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Донецької обласної військово – цивільної адміністрації (далі – відповідач), третя особа – Державна установа «Державний науково – дослідницький і проектний інститут основної хімії» (далі також ДУ «НІОХІМ» та «третя особа»), в якому просило суд: 
1) скасувати розпорядження голови обласної державної адміністрації № 666/5-20 від 30.06.2020 року в частині надання ДУ «НІОХІМ» земельної ділянки державної власності (кадастровий номер 1421555900:02:000:0035), в межах якої знаходиться земельна ділянка площею 8га з координатами, вказаними в дозволі на користування надрами № 6578 від 21.10.2021 року; 
2) визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки (кадастровий номер 1421555900:02:000:0035).
В обґрунтування позову зазначено, що розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово – цивільної адміністрації № 666/5-20 від 30.06.2020 року Державній установі «Державний науково – дослідницький і проектний інститут основної хімії» надано земельну ділянку державної власності площею 227,4059 га (кадастровий номер 1421555900:02:000:0035) у постійне користування із земель  промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, що перебувають у запасі, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для розміщення і експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель і споруд хіміко-металургійної фабрики) на території Донської селищної ради Волноваського району Донецької області за межами населених пунктів.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року позов задоволений повністю.
Скасоване розпорядження голови обласної державної адміністрації № 666/5-20 від 30.06.2020 року ДУ «НІОХІМ» в частині надання земельної ділянки державної власності (кадастровий номер 1421555900:02:000:0035), в межах якої знаходиться земельна ділянка площею 8га з координатами, вказаними в доволі на користування надрами № 6578 від 21.10.2021 року.
Визнана незаконною та скасована державна реєстрація земельної ділянки (кадастровий номер 1421555900:02:000:0035).
Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Азов-Мінералтехніка» (місцезнаходження: 85771, Донецька область, Волноваський район, смт. Донське, вул. Заводська, код ЄДРПОУ 38996146) за рахунок бюджетних асигнувань Донецької обласної військово – цивільної адміністрації (місцезнаходження: 84306, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 6, код ЄДРПОУ 00022473) судові витрати у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач та третя особа подали апеляційні скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просили рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.
В обґрунтування апеляційних скарг зазначено, що станом на дату видання спірного розпорядження від 30.06.2020 року № 666/5-20 «Про надання земельної ділянки у постійне користування ДУ НІОХІМ», земельна ділянка була сформована у встановленому порядку, її було віднесено до певної категорії земель та визначено допустиме цільове призначення, не пов`язане з користуванням надрами. Надання земельної ділянки з кадастровим номером 1421555900:02:000:0035 в постійне користування ДУ «НІОХІМ» відбулося з дотриманням вимог законодавства  - Земельного кодексу України (далі – ЗК України), Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року № 3613-VІ (далі - Закон № 3613-VІ),  та у встановленому порядку. Також зазначили, що посилання суду першої інстанції на норми Кодексу України «Про надра» є неправомірними, з огляду на те, що позивач на момент прийняття спірного розпорядження не набув статусу користувача надр.
За таких обставин, вважають, що позовні вимоги  не підлягали задоволенню, а судові витрати - розподілу.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Сторони в судове засідання не викликались, з урахуванням, що справа в суді першої інстанції розглянута за правилами спрощеного провадження та вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційних скарг, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов наступних висновків.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Азов-Мінералтехніка», код ЄДРПОУ 37536031, юридична адреса: 85771, Донецька область, Волноваський район, смт. Донське, вул. Заводська, 53.
28 листопада 2018 року Розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово-цивільної адміністрації №1310/5-19 погоджено надання надр у користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Азов-Мінералтехніка» (надалі також Товариство) з метою видобування техногенних пісків для отримання польовошпатових концентратів та супутніх корисних компонентів Східної ділянки сховища відходів збагачення вивітрилих руд Мазурівського рідкіснометального родовища, на ділянці площею 8 га, яка знаходиться на землях державної власності за межами населеного пункту Донської селищної ради Волноваського району Донецької області, природоохоронного законодавства.
10 грудня 2019 року вказане погодження направлено Голові Державної служби геології та надр України.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року, зміненим постановою Першого апеляційного адміністративного від 20.10.2020 року  у справі № 200/2624/20-а визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо неприйняття рішення про надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Азов-Мінералтехніка» спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування пісків техногенних Східної ділянки сховища відходів збагачення вивітрилих руд Мазурівського рідкіснометалевого родовища для отримання пальовошпатових матеріалів з вилученням супутніх корисних компонентів, що знаходиться у Волноваському районі Донецької області, за результатами розгляду заяви від 17 жовтня 2019 року; визнаний протиправним та скасований наказ Державної служби геології та надр України від 13.03.2020 року № 92 в частині відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Азов-Мінералтехніка» в наданні спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону; зобов`язано Державну службу геології та надр України повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Азов-Мінералтехніка» від 17 жовтня 2019 року про отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства, зокрема, відповідно до Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 р. N 615, в редакції, чинної станом на час звернення із заявою від 17.10.2019 року. 
20 жовтня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Азов-Мінералтехніка», звернулось до Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово-цивільної адміністрації з проханням надати дозвіл на розподілення земельної ділянки з кадастровим номером 1421555900:02:000:0035 та дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 8 га.
16 грудня 2020 року Донецька обласна державна адміністрація Донецька обласна військово - цивільна адміністрація листом повідомила товариство, що з 20.08.2020 року земельна ділянка перебуває у постійному користуванні ДУ «НІОХІМ», згідно запису про право в Державному реєстрі речових прав, тому такий дозвіл не надала.
30 червня 2020 року відповідач передав спірну земельну ділянку у постійне користування ДУ «НІОХІМ».
28 жовтня 2021 року Державна служба геології та надр України на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року, постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 року з урахуванням ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2021 року по справі № 200/2624/20-а видала ТОВ «Азов-Мінералтехніка» спеціальний дозвіл на користування надрами № 6578 на Східній ділянці сховища відходів збагачення вивітрилих руд Мазурівського рідкіснометального родовища площею 8,0 га, зі строком дії 10 років, яка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером 1421555900:02:000:0035.
Невід`ємною частиною спеціального дозволу є Угода про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 21.10.2021 року № 6578, яка укладена між Державною службою геології та надр України та ТОВ «Азов-Мінералтехніка» (надрокористувач). Сторони угоди визнали, що ця Угода є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами. 
Згідно програми робіт по вводу родовища в експлуатацію, наведеній в цій Угоді, ТОВ «Азов-Мінералтехніка» має оформити у встановленому порядку правовстановлюючі документи на земельну ділянку для потреб, пов`язаних з користуванням надрами.
30 червня 2020 року Донецька обласна державна адміністрація Донецької обласної військово – цивільної адміністрації прийнято Розпорядження № 666/5-20, яким надано ДУ «НІОХІМ» земельну ділянку державної власності площею 227,4059 (кадастровий номер 1421555900:02:000:0035) у постійне користування із земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, що перебувають в запасі, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для розміщення і експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель і споруд хіміко – металургійної фабрики) на території Донської селищної ради Волноваського району Донецької області за межами населених пунктів.
Вказаних розпорядженням зобов`язано ДУ «НІОХІМ»: 1) дотримуватись обов`язків землекористувача відповідно до вимог земельного і природоохоронного законодавства; 2) здійснити державну реєстрацію права на земельну ділянку, яка надається у користування, відповідно до вимог законодавства.
17 листопада 2021 року позивач звернувся до Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово – цивільної адміністрації з заявою про скасування розпорядження Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово – цивільної адміністрації № 666/5-20 від 30.06.2020 року та на розподілення земельної ділянки з кадастровим номером 1421555900:02:000:0035.
Листом Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово – цивільної адміністрації від 02.12.2021 року позивача було повідомлено про те, що правові підстави для скасування розпорядження та надання такого дозволу без отримання згоди користувача відсутні.
Вважаючи таку відмову необґрунтованою та незаконною, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного, на його думку, права.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Земельні правовідносини врегульовані Земельним кодексом України, а також іншими нормативно-правовими актами, які прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до приписів частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 116 ЗК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Отже, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений ст. 123 Земельного кодексу України.
Частинами 2-3, 15, 16 вказаної статті визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Відповідно ст. 18 Кодексу України про надра, надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України.
Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів.
Місцеві ради при наданні земельної ділянки для розробки родовищ корисних копалин місцевого значення одночасно надають у користування і надра.
Згідно статті 18-1 Кодексу України про надра в редакції Закону № 402-ІХ від 19.12.2019 року, у разі якщо для провадження діяльності з видобування корисних копалин є необхідним надання в користування земельних ділянок державної чи комунальної власності, які на момент проведення аукціону чи конкурсу з надання надр у користування сформовані як об`єкт цивільних прав, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, уповноважений здійснювати розпорядження такими земельними ділянками, до початку проведення такого аукціону (конкурсу) за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, затверджує перелік земельних ділянок державної, комунальної власності, розташованих у межах ділянки надр, що передається в користування переможцю аукціону, конкурсу, і які мають бути передані йому в користування для видобування корисних копалин.
Відповідно до п. 3 ст. 18-1 Кодексу України про надра, розпорядження такими земельними ділянками здійснюється з такими особливостями,  земельні ділянки не можуть передаватися у постійне користування будь-якій особі, крім користувача надр.
Суд першої інстанції, посилаючись на порушення відповідачем зазначених вимог законодавства, зазначив, що відповідач, після погодження 28.11.2019 року надання надр у користування ТОВ «Азов-Мінералтехніка» не затвердив перелік земельних ділянок державної власності з розташованими у їх межах родовищами корисних копалин, зокрема ділянки надр площею 8 га, погодженої 28.11.2019 року для передачі у користування позивачу та 30 червня 2020 року передав земельну ділянку у постійне користування третій  особі - ДУ «НІОХІМ», яка не є надрокористувачем.
Також суд першої інстанції зазначив, що 28 жовтня 2021 року Державна служба геології та надр України на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року, постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 року з урахуванням ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2021 року по справі № 200/2624/20-а видала ТОВ «Азов-Мінералтехніка» спеціальний дозвіл на користування надрами № 6578 на Східній ділянці сховища відходів збагачення вивітрилих руд Мазурівського рідкіснометального родовища площею 8,0 га, зі строком дії 10 років, яка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером 1421555900:02:000:0035.
Невід`ємною частиною спеціального дозволу є Угода про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 21.10.2021 року № 6578, яка укладена між Державною службою геології та надр України та ТОВ «Азов-Мінералтехніка» (надрокористувач). Сторони угоди визнали, що ця Угода є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами. 
Отже, позивач отримавши дозвіл на користування надрами, не має можливості користуватися надрами через відсутність у користуванні земельної ділянки та з цих підстав задовольнив позовні вимоги.
Колегія суддів вважає необґрунтованими та помилковими висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Суд першої інстанції необґрунтовано застосував до спірних правовідносин  п. 3 ст. 18-1 Кодексу України про надра, оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції, спеціальний дозвіл на користування надрами № 6578 виданий позивачу 28 жовтня 2021 року.
Відповідно до вимог ч.3 ст.23 Кодексу України про надра права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.
Таким чином, колегія суддів констатує, що на момент прийняття спірного розпорядження відповідача (30 червня 2020 року), позивач не набув статусу користувача надр.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до Закону.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що спірне Розпорядження № 666/5-20 прийняте відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства та в межах компетенції, відповідно правових підстав для його скасування немає.
Стосовно позовних вимог про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер 1421555900:02:000:0035), колегія суддів констатує, що дані позовні є похідними від первинних та також не підлягають задоволенню з підстав викладених вище.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції не правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційних скарг спростовують висновки суду першої інстанції, тому вони підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню з відмовою в задоволенні позовних вимог повністю.
Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статями 139, 291, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Донецької обласної військово – цивільної адміністрації та Державної установи «Державний науково – дослідницький і проектний інститут основної хімії» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року у справі № 200/315/22  – задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року у справі № 200/315/22 – скасувати.
Прийняти нове рішення.
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Азов-Мінералтехніка» до Донецької обласної військово – цивільної адміністрації про скасування розпорядження голови обласної державної адміністрації № 666/5-20 від 30.06.2020 року в частині надання ДУ «НІОХІМ» земельної ділянки державної власності (кадастровий номер 1421555900:02:000:0035), в межах якої знаходиться земельна ділянка площею 8га з координатами, вказаними в дозволі на користування надрами № 6578 від 21.10.2021 року та визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер 1421555900:02:000:0035) – відмовити.
Повний текст судового рішення складено та підписано 21 грудня 2023 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      А. В. Гайдар 
                                                                                          І.В. Геращенко
                                                                                                  Е. Г. Казначеєв