ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 04 грудня 2023 р. 	Справа № 440/4938/23	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою     ОСОБА_1 на рішення    Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 року по справі № 440/4938/23 
за позовом        ОСОБА_1  
до   Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтава ради
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
          Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради про призначення компенсації від 12 грудня 2022 року номер особового рахунку (пенсійної справи) НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради повторно розглянути заяву позивача про призначення компенсації від 01 грудня 2022 року.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. 
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 по справі №440/4938/23 скасовано. 
Прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1  задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради від 12.12.2022 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні компенсації на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язано Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1    від 01 грудня 2022 року про призначення компенсації на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням висновків суду.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради (вул. Івана Мазепи, 30, м. Полтава, Полтавська область, 36040, код ЄДРПОУ 03195317) на користь ОСОБА_1    ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн. 40 коп.
Від позивача, ОСОБА_1 , надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 8000 (восьми тисяч) грн 00 коп, в порядку ст. 252 КАС України.
В обґрунтування поданої заяви про ухвалення додаткового рішення, учасник справи зазначає, що у прохальній частині апеляційної скарги ним заявлено вимогу про розподіл судових витрат, понесених у судах першої та апеляційної інстанцій. Для цілей  розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 до позову в суді першої інстанції та до апеляційної скарги в суді вищої інстанції подано наступні документи: копію договору про надання професійної правничої допомоги  від 10.04.2023 за №02/23, копію додаткової угоди від 08.06.2023 за №1 до зазначеного договору про надання професійної правничої допомоги, копію із прибуткового касового ордеру адвоката від 10.04.2023 за №02/23 на суму 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп та копію із прибуткового касового ордеру адвоката від 08.06.2023 за №02/23 на суму 3000 (три тисячі) грн 00 коп. Отже, загальна сума понесених витрат, на переконання заявника, становить 8000 (вісім тисяч) грн 00 коп. Позивач стверджує, що поданими документами підтверджується розмір понесених витрат на адвоката, ці витрати пов`язані зі справою і позивач був вимушений їх понести при зверненні до суду при оскарженні рішення суб`єкта владних повноважень та при оскарженні рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 р. заяву про ухвалення додаткового рішення у справі призначено до розгляду у порядку письмового провадження.
Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.
Відповідач надав заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в яких просив зменшити розмірі витрат на правничу допомогу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що заявлене позивачем клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судова колегія зазначає, що положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.
Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
За частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.
Відповідно до приписів частин 1-4 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Системний аналіз вищенаведених норм КАС України дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.  
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Така правова позиція сформована Верховним Судом у постанові від 01.10.2018 у справі №569/17904/17.
Отже, зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст. 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17). 
Також частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 1.380.2019.002189
Виходячи з положень частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи.
При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У пункті 269 Рішення у цій справі Суд указав, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Зазначені висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 02.09.2020 у справі №826/4959/16, вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.
Також згідно з положеннями правової позиції Верховного Суду, що викладені в постанові від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 листопада 2020 року у справі №520/7431/19 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
В той же час пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року               №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Із матеріалів справи судом встановлено, що підтвердженням надання позивачу правничої допомоги при оскарженні рішення відповідача в рамках розглядуваної справи, а також оскарження рішення суду першої інстанції у відповідній справі, є договір про надання професійної правничої допомоги №02/23 від 10.04.2023, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Черевичною Юлією Олексіївною, додаткова угода №1 до договору про надання професійної правничої допомоги №02/23 від 10.04.2023 та квитанціями до прибуткового касового ордера №02/23 від 10.04.2023 та 08.06.2023  на суми 5000,00 грн та 3000,00 грн  відповідно.
На переконання суду, інформація, вказана у поданих позивачем доказах, не містить деталізованих розрахунків погодинної оплати послуг, що надавались адвокатом Черевичною Ю.О., а отже, неможливо достеменно визначити час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт та надання послуг. Водночас, не можна не зважати на різноплановість, багатоаспектність роботи адвоката та не брати до уваги той факт, що аналіз первинних документів, судової практики, обрання правової позиції та, як наслідок, складання адвокатом позовної заяви та апеляційної скарги потребує витрати ним власних інтелектуальних та часових ресурсів. Зіставивши вказані обставини та врахувавши співмірність складності справи, що розглядається, з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами) колегія суддів зробила висновок про невідповідність заявленого позивачем розміру витрат, понесених ним на правову допомогу у судах першої та апеляційної інстанцій, принципам розумності та співмірності адвокатських витрат, а також про його явне завищення, а отже, виходячи із критерію розумності адвокатських витрат судова колегія вважає його таким, що підлягає зменшенню. 
Врахувавши викладене, фактичний обсяг виконаної адвокатом роботи (наданих ним послуг) та оцінивши докази, надані ОСОБА_1 на підтвердження заявлених ним вимог, колегія судів апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради в розмірі 2500,00 грн. - за надання послуг професійної правничої допомоги у суді першої інстанції та у розмірі 1500,00 грн – за надання відповідних послуг у суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 252 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради (вул. Івана Мазепи, 30, м. Полтава, Полтавська область, 36040, код ЄДРПОУ 03195317) на користь ОСОБА_1    ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп.
В іншій частині в задоволенні заяви - відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог    ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 		Бартош Н.С.	
Судді	   	Присяжнюк О.В.    Подобайло З.Г.