ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/897/23	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №705/202/23 Категорія: 310010000 	Гудзенко В.Л 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       28 листопада 2023 року                                                                                               м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Гончар Н.І., Новіков О.М.	

секретар Широкова Г.К.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.04.2023 (повний текст складено 18.04.2032, суддя в суді першої інстанції Гудзенко В. Л.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
в с т а н о в и в :

у січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.12.2017 між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 695. За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причинами розпаду сім`ї стало те, що сторони мають різні погляди на життя, між ними виникали постійні сварки та суперечки, тому вони припинили шлюбні відносини. Всі намагання зберегти сім`ю були марними, тому вважає, що примирення між ними неможливе. Оскільки шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб.
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.04.2023 позовні вимоги задоволено. Суд виходив з того, що шлюбні відносини між сторонами припинені, причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав через поштове відділення до суду 06.05.2023 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вказує на те, що про розгляд справи йому не було відомо, жодної повістки та копії позовної заяви він не отримував, а підпис від його імені на рекомендованому повідомленні про вручення, що датоване 30.03.2023, є підробленим, оскільки з 04.03.2023 по 20.04.2023 він перебував за межами України. Зазначає, що шлюбні відносини між сторонами не припинено, вони проживають однією сім`єю, яку він хоче зберегти. Вказує, що справу розглянуто без з`ясування фактичних взаємин подружжя, думки відповідача, а також дійсних причин звернення до суду, а також не використано можливість вжити заходів для примирення подружжя.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на те, що суд першої інстанції належним чином дотримався норм законодавства при розгляді справи та ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення районного суду – без змін.
В подальшому позивачка подала суду заяву про відмову від даного позову, яку згодом відкликала, та одночасно звернулася з клопотанням про надання строку на примирення у шість місяців.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       При розгляді справи встановлено, що 20.12.2017 між сторонами зареєстрований шлюб в Уманському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 695, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб (видане повторно), серії НОМЕР_1 .
Сторони мають спільних дітей - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач порушує перед судом питання про розірвання шлюбу, оскільки спільне життя сторін не склалося, фактично шлюбні відносини між сторонами є припиненими, отже шлюб став формальним.
Крім того, ухвалою апеляційного суду від 06.06.2023 сторонам надавався строк для примирення у порядку ст. 111 СК України.
Тобто судом у справі вчинялися всі передбачені законодавством дії для забезпечення можливості збереження сім`ї сторін.
Однак, після закінчення наданого строку на примирення, сторони не надали суду доказів можливого збереження сімейних відносин між ними та позиція позивача, викладена, зокрема, у відзиві на апеляційну скаргу, яка заперечує проти збереження шлюбу, змін не зазнала.
Наявні у справі правовідносини між сторонами, які виникли на підставі викладених вище фактичних обставин, мають таке правове регулювання.
Частиною 1 статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.              
Згідно роз`яснень п.4 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу.
В пункті 10 цієї постанови Пленуму вказано, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання 
шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Передбачене ч.1 ст.111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі надання сторонам строку на примирення. 
Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.
Судом першої інстанції встановлено, що на час вирішення спору подружні відносини між сторонами фактично припинилися, вони проживають окремо, а збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, позицією позивача щодо заявлених позовних вимог, яка їх підтримує і при апеляційному перегляді справи.
Отже суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, оскільки подальше його збереження суперечило б інтересам позивача та могло свідчити про примушування особи до шлюбу проти її волі, що заборонено законодавством.
Доводи апеляційної скарги про те, що сторони підтримують подружні стосунки та намагаються зберегти сім`ю, колегія суддів взяти до уваги не може, оскільки позивач вказані обставини заперечує та на час ухвалення судового рішення позов підтримувала.
       За таких обставин висновок суду про наявність підстав для розірвання шлюбу є правильним, 
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не використано можливість вжити заходів для примирення подружжя апеляційний суд відхиляє, оскільки відповідного клопотання до суду не надходило, та позивачка наполягала на розірванні шлюбу без надання строку на примирення.
Більш того, строк на примирення сторонам надавався за клопотанням сторони позивача при апеляційному перегляді справи, що, однак, не призвело до збереження сім`ї. 
У випадку примирення з відповідачем позивач не була позбавлена можливості подати заяву про відмову від позову, що нею зроблено не було, до суду за викликом сторони належним чином повідомлені не з`явилися, жодних заяв та клопотань з даного приводу суду не надсилали.
Апеляційний суд також відхиляє, як підстави для скасування рішення суду, доводи апеляційної скарги про те, що про розгляд справи скаржника не було повідомлено належним чином, виходячи з такого.
 Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З аналізу змісту п.4 ч.6 ст. 19 ЦПК України вбачається, що справи про розірвання шлюбу є малозначними та розглядаються судом у порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано вирішив розглядати дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, відповідно без повідомлення сторін, що відповідає приписам ч. 13 ст. 7 ЦПК України.
Одночасно, п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення в апеляційному порядку є розгляд справи судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою. 
У даному ж випадку справа була розглянути без проведення судового засідання та повідомлення стороні, отже вказана процесуальна підстава для скасування судового рішення застосована бути не могла – судове засідання у справі не проводилося згідно приписів ч. 13 ст. 7 та ч.5 ст. 279 ЦПК України.
З огляду на вищезазначене, апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про порушення районним судом норм процесуального права щодо розгляду справи за його відсутності. 
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.04.2023 у даній справі слід залишити без змін, а подану апеляційну скаргу – без задоволення.
На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати за апеляційний перегляд справи слід залишити за скаржником у зв`язку з відхиленням вимог апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу – відхилити.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.04.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи залишити за скаржником.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 28.11.2023.

Суддя-доповідач                        

Судді