ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 грудня 2023 року           справа №200/576/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року (головуючий суддя І інстанції – Смагар С.В.), складене у повному обсязі 20 березня 2023 року у справі № 200/576/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                                 ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.11.2022 №2851121436 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військові служби, та деяких інших осіб»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути подання про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», направлене 21.10.2022 Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України за №31546/49-2022, та зобов`язати призначити пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 21.10.2022 відповідно до вислуги, яка становить 29 років 1 місяць 13 днів.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.11.2022 № 2851121436 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військові служби, та деяких інших осіб». 
Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області  повторно розглянути подання про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», направлене 21.10.2022 Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України за № 31546/49-2022, та призначити і виплачувати ОСОБА_1  з 21.10.2022р.  пенсію  за вислугою років  відповідно до п. «а» частини 1 ст. 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 07.1992, з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні 29 років 1 місяць 13 днів. 
Не погодившись із судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позову у повному обсязі у зв`язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що у позивача відсутня необхідна календарна вислуга років для призначення пенсії, крім того, позивач не досяг 45-річного віку.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді відсутня. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставину справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .   
06.11.2015 позивача наказом Міністра внутрішніх справ України від 06.11.2015 №2370 о/с було звільнено зі служби в ОВС в запас Збройних сил за пунктом 64 “г” (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з посади оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Донецькій області. 
30.09.2021 позивач звернувся до Державної установи “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області”, яка підпорядкована Міністерству внутрішніх справ України, із заявою, в якій просив оформити всі необхідні документи і подання про призначення пенсії та направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Державною установою “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області” у направленні подання про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 11.10.2021 було відмовлено. 
04.02.2022 Донецьким окружним адміністративним судом у справі № 200/17283/21 рішенням від 4 лютого 2022 року зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подання про призначення ОСОБА_2 пенсії відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військові служби, та деяких інших осіб”, оформленого згідно з вимогами Порядку подання та оформлення документів для призначення (пepepахунку) пенсій відповідно до Закону Україні “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1. 21.10.2022 Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України за №31546/49-2022 до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області було направлено подання про призначення пенсії від 20.06.2022 № 1233. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.11.2022 №2851121436 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю необхідної календарної вислуги років, передбаченої пунктом “а” статті 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Крім того, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами (частина 3 статті 25 Конституції України)
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі – Закон № 2262-ХІІ).
Пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
За приписами статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року затверджено порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Постанова № 393).
Відповідно до підпункту «а» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.
Європейський суд з прав людини у рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії» (заява № 28342/95), «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).
Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Так, Верховний Суд у складі КАС в постанові від 02 грудня 2021 року у справі № 300/2497/19 пояснив, що умови праці особи впливають на розмір її заробітної плати, на тривалість робочого часу, відпустки та інші соціальні гарантії. Законодавець передбачив призначення пенсій за вислугу років; особливість такого виду пенсії полягає у зменшеному пенсійному віці, внаслідок виконання роботи, яка визначена законодавством такою, що призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Тобто, вказаний вид пенсії є відповідним заохоченням для осіб, умови праці яких негативно впливають на їхню професійну працездатність.
Таким чином у даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що позивач не мав календарної вислуги років для призначення пенсії, проте в нього був наявний відповідний пільговий стаж, відповідно до приписів пункту 3 Постанови № 393, тобто: час його служби в календарному обчисленні складав 19 років 08 місяців 01 день, час служби в пільговому обчисленні - 05 років 07 місяців 19 днів. Таким чином, ВС КАС визнав, що загальна вислуга років для призначення пенсії - 25 років 03 місяці 20 днів.
Аналогічну позицію було зазначено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 3 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а.
В даному випадку, необхідний пільговий стаж позивача складає понад 25 роки, що є достатньою умовою для призначення пенсії за вислугу років, передбаченої пунктом «а» статті 12 Закону №2262.
В поданні про призначення позивачу пенсії, спрямованому відповідачу, зазначено, що загальна вислуга років позивача станом на 06.11.2015 складала 29 років 1 місяць 13 днів, в календарному обчисленні - 20 років 2 місяці 21 день.
Оскільки календарна вислуга років позивача на день звільнення становить більше 25 років, позивач набув права на призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту “а” частини 1 статті 12 Закону 2262-ХІІ, що свідчить про обов`язок відповідача щодо призначення пенсії за такою заявою.
Щодо доводів скаржника про недосягнення 45-річного віку позивача при зверненні за призначенням пенсії, суд зазначає, що пунктом “а” частини 1 статті 12 Закону 2262-ХІІ не передбачено такої умови для призначення пенсії, як вік особи, яка звернулась із відповідною заявою до пенсійного органу.
Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року № 200/576/23 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення  складено 14 грудня 2023 року.

        Судді                                                                                       А.В. Гайдар       
                                                                                                            Е.Г. Казначеєв
                                                                                                     І.Д.Компанієць